OCH NORRA AMERIKA. 2Q 



sten; hvarvid han likvl beklagade, att han, i 

 stllet fr det skna "Baltiska bran vinet," mste 

 nyttja vhiskij. 



"Se s fortfor den nu fullkomligt tackla- 

 de och provianterade Kaptenen tag hit apo- 

 theks-nyckeln, och lnga mig kikaren, s skola 

 vi se till, huru det str till uppe p taket," 

 h varefter han frfogade sig frn ka ju ten upp p 

 dcket. 



Denna gng smg han sig icke ner i l, 

 utan gick genast upp i lowart och akter ut till 

 vakthafvande Styrmannen, hvars hlsning han 

 fryntligt besvarade med ett: god morgon Styr- 

 man, jag hoppas ni haft en vacker natt. Jag 

 tminstone har sofvit som en sten, nda sen ut- 

 purrningen till frsta vakten; hvilket alltid hn- 

 der mig, d vi ligga fr dessa halsarne, och jag 

 har l koj. Vl, jag ser hon har friskat. N, 

 Ni har icke sett till vr skonert sedan, hop- 

 pas jag." 



"Nej, Herr Kapten! jag tnkte just vnta 

 till tv glas, fr att be er, om att f lna kika- 

 ren och fl ska , om han frn stoi toppen mjli- 

 gen kan upptckas akter ut; men nnu r det 

 vl mrkt dertill." 



"Ja, det har ni rtt uti. nnu kan man 

 icke se ngonting infll Kaptenen, under det 

 han frde kikaren fram och tillbaka lngs den 

 nordstra horizonten, hvilken nnu icke var full- 

 komligt marquerad af den svaga morgongrynin- 

 gen, och nnu mindre s upplyst, att man p 



