OCH NORRA AMERIKA. 



nen med befallning att ntra upp p stortoppen, 

 fr att der se bttre efter. Denne hade ocks 

 icke vl intagit sin plats p salningen och br- 

 jat sin skning, frrn den, nu i gldjen tal- 

 trngde Kaptenen ropade till honom: 



"N vl, Styrman! kan ni se ngot der- 

 uppe? Jag gissar det fins icke mera af skoner- 

 ten deruppe n hr nere. Eller huru? 



"Nej Kapten! Jag kan icke upptcka ngon 

 seglare, nda frn kranbalksvis i lowart till l- 

 rinsgvis i l." 



"Nej, Nej utropade Kaptenen triumphe- 

 rande jag kunde vl tro, att jag skulle locka 

 den der kaparmssige skonerten upp i lowart, 

 der han vid detta laget troligen ligger och 

 svrj . . ." 



"Pang!" dnade ett kanonskott genom den 

 tysta morgonluften och gonblicket derefter flg 

 en kula genom stormrsseglet, hvisslande ut i 

 lowart, der den tvrs ut frn skeppet slog ng- 

 ra ricochetter p det af morgonrodnaden violtt- 

 frgade hafvet. 



"Hvad var det?" stammade Kaptenen, 

 sedan frvningen fver detta ovntade afbrott 

 i dess tal ndtligen tillt honom yttra ngot. 



"En svr skonert tvrs i l! skrek Styr- 

 mannen frn loppen. 



"S^g hellre en svr djefvul tvrs i l , s 

 kommer ni nrmare sanningen" terskrek 

 Kaptenen, under det han sprang ner till l re- 



