OCH NORRA AMERIKA. 87 



ga herre, b vilket han frgfves skt, nda sedan 

 skonerten upptcktes. "Klockan? Ack! jag ha- 

 de s nra glmt den, i denna frbannade brd- 

 skan. Det var bra du pminte derom, John" 

 fortfor Kaptenen i den mildaste ton, han nogon- 

 sin nyttjat till sin kajutvakt "Tag hit den ! . . . 

 Fast nej. . . . Det r bttre, du gmmer den i 

 den lilla lnnldan vid ftterna under kojen, 

 som du vl vet. Man kan icke vara nog frsig- 

 tig med detta slags kapare." 



"r det d en riktig sj-rfvare, Herr Kap- 

 ten?" fortfor pojken, begagnande gonblickets 

 dispens frn den vanliga strngheten hos Kap- 

 tenen. 



"Sj-rfvare?" upprepade denne "h 

 ja, du kan icke ha s ortt i det; ty skillnaden 

 emellan en sdan och en kapare i dessa farvat- 

 ten, r ofta s fin, att de sjelfva icke ha s no- 

 ga reda derp, och en annan nnu mindre. Men 

 hvad str du och pratar fr, pojke! och icke 

 lgger in klockan, som jag sagt dig?" 



"Ack jag tnkte blott p om vi nu haft fre- 

 gatten United States med oss, s behfde vi 

 icke frukta s mycket fr hvarken kapare eller 

 sjrfvare." 



"Fregatten?" upprepade Kaptenen, flat 

 och oviss om han borde taga denna anmrkning 

 som en simpel reflexion af pojken, eller kan 

 hnda rttare, som en slags pique p hans egna 

 mnga sarkasmer emot rlogsmn "Fregat- 

 ten sger du? Ja , du m mena dermed hvad 



