66 RESA MELLAN SDRA 



ostliga pasad vinden en kryssnings station 

 hvilkea dess Kapten fretrdesvis valde ai' tven- 

 ne ganska vigtiga skl. Det ena var alt den 

 jemfrelsevis var mindre beskt af s vl Engel- 

 ska som Amerikanska och Fransyska kryssare el- 

 ler kapare; och det andra, att den jemna eultjen 

 frn samma hll, Ii varp skonertens svra tack- 

 ling just tycktes berknad, gjorde dess fverlg- 

 senhet i segling nnu skrare, p samma gng 

 den betog farhgan fr de hastiga frndringar i 

 vindens kraft och direction , hvilka ofta kunna 

 vara menliga for ett vlseglande skepp, antingen 

 det jagar eller flyr. Dess vanliga manver var 

 ocks att, s snart ngot svrare segel varskod- 

 des frn topparne, genast med alla mjliga segel 

 forcera sig upp i lowart om detsamma, och ej 

 frr nalkas det, n denna s vigtiga position 

 var intagen. For att vara sker fr den ibland 

 oangenma surprisen, att bli frr observerad, n 

 man sjelf gjorde det, voro icke allenast tvenne 

 man stndigt placerade som utkik p hvar sin 

 topp al de hga under masterna, utan man 

 brukade fven ett kanhnda mera kraftigt, ehu- 

 ru i sig sjelf passivt medel, nemligen: att all- 

 tid ligga fr s sm eller rttare s lga segel 

 som mjligt, d man icke sl\g ngot fartyg, eller 

 icke behfde gra ngon synnerlig fart: och de 

 hga gaffelsegeln voro derfre nstan alltid botten- 

 refvade, och deras ofantliga ytor utvecklades sl- 

 lan till sin hela vidd, /frrn det gllde ngon 



