(hH RESA ME T. I.AiN SOI) K A 



X. 



EN JA (i T. 



DeL var bittida p morgonen ngra dagar 

 efter sedan "Condoren" varit inne med en pris 

 i ngon af de Fransyska Westindiska hamnarne, 

 som den lg efter vanligheten fr sm segel 

 kryssande upp t "lowart," som p dessa latitu- 

 der r den vanliga benmningen p ster. Nat- 

 ten , ehuru mrk, hade varit s vacker som den 

 oftast r emellan vndkretsarne, och dess tind- 

 rande stjernor och mnlika planeter hade nnu 

 icke hunnit tillbakatrngas af den snabbt fram- 

 ilande morgonrodnaden, frrn en grof basrst 

 frn frtoppen hastigt utropade: "en seglare rtt i 

 lowart!" Liksom efter ett kommando-ord vnde 

 sig allas gon i den angifna direktionen och 

 mttes med detsamma af en stor seglare, hvilken 

 kom spnnande frdevind, styrande rakt p sko- 

 nerten. Detta blef signalen till en allmn rrel- 

 se hr om bord; och om dcket frut hade va- 

 rit mindre lifligt, s framstllde det nu p en 

 gng en tafla af lif och rrelse. Medan vr ka- 

 dett var nere och tillsade Kaptenen , hade vakt- 

 hafvande styrmannen redan bljat sticka ut ref- 

 ven, under det btsmannens visselpipa lt hra 

 de fr fri vakten s disharmoniska utpurrnings- 

 tonerna. Snart voro ocks segeln i topp och "alle 

 man p dck" fven som Kaptenen, hvilken med 

 oafltlig uppmrksamhet, genom kikaren fixerade 

 det frmmande fartyget. Slutligen tog han gla- 



