84 HESA MELLAN SDRA 



frvna en landman, s sladnadc nda beflet 

 p skonerten en tid i mindre visshet om hvad 

 slags fartyg de nu hade fr sig; ty, ehuru syme- 

 trien i tacklingen och proportionerna af seglen 

 genast gfvo starka anledningar att frmoda det 

 vara ett krigs-skepp, s tyckte man sig nda haf- 

 va skl att vara osker derora, d man betrak- 

 tade skrofvets hjd emot dess lngd , och den 

 mindre hastighet man tyckte sig hafva funnit i 

 dess fart: hvilka bda saker ter talade lika myc- 

 ket fr ett vanligt kpmans-skepp. 



Denna ovisshet delade nd Kaptenen icke 

 lnge, ty fartygen hade nnu icke kommit tvrs 

 fr h varandra, frrn han med en ovanlig liflig- 

 het utropade: "Det r h varken ngon Gabarre 

 eller Ostindie-man, utan, s vida mina gon icke 

 bedraga mig, r det ingen ting mindre, n just 

 en af de der sm Engelska tjugutta kanonsfre- 

 gatterna, som vanligen ro lika litet att frukta 

 fr sin segling, som sina carronader eller tolf- 

 pundiga kanoner. Jag tminstone har alltid n- 

 skat att f gra en nrmare bekantskap med 

 dem, och d vi i alla fall icke behfva vara 

 rdda fr dess segling, s skola vi icke jaga 

 undan, frrn vi tminstone vexlat ngra ku- 

 lor med hvarandra, och frskt porteen af v- 

 ra kanoner. 



Det frmmande skeppet fortsatte emellertid 

 sin kurs bidevind med alla mjliga segel till, 

 fr att komma upp med, skonerten, hvilken n- 

 nu \^ fr sm segel , liksom i ovisshet om 



