100 RESA MELLAN SDRA 



vintrar kunna jemfras med vra somrar, d 

 frgan ar om resor eller de njen och njutnin- 

 gar, naturen allena sknker oss. Blir ter fr- 

 gan om goroml eller allvarsammare sysselstt- 

 ningar under begge dessa, i dubbelt afseende 

 bos oss s olika, rs-skiften, s upptrder den 

 med skl kallade strnga rstiden i en nnu fr- 

 frligare kontrast emot den blidare; ty lven 

 den, som icke behfver gra afseende p de 

 tvenne vilkoren fr tminstone allt mennisko-lif 

 under vintern s nra polerne bvilka ro s 

 ndvndiga, att den hrda domen: "du skall 

 ta ditt brd i din anletes svett/' gerna kunde 

 p de nordiska sprken fversttas med: du skall 

 ta ditt brd i kld och mrker, s vida du 

 icke gitter skaffa dig ved och ljus fven den, 

 som ger begge dessa behof uppfyllda, kan vl 

 icke neka till, att han gerna skulle utbyta det 

 instngda rummets vrme fr sommarens rena 

 temperatur, och ljusets blndande sken fr so- 

 lens milda dag, antingen nu den frre kommer 

 frn postlinsugnen eller jernhllen, och det sed- 

 nare frn kristallkronans vaxljus eller lerstakens 

 talgdank. Men om s r fallet med de min- 

 dre behofvande och s r det verkligen, ty 

 nda frn Presidenten vid sitt skrifbord ner till 

 Skoflickaren vid sin pinnlda , ro alla arbetan- 

 de derom ense huru mycket tyngre faller ic- 

 ke vinterns oblida hand p de medellsa klas- 

 serna af vra nordiska samhllen. Hr r mot- 

 satsen s stor emellan de bda rstiderna, och 



