112 RESA ME 1. 1. AN .SDRA 



ke ville stiga ner i kajuten, h varefter han fatta- 

 de sin frra post vid rret samt befallde matro- 

 sen och pojken till de ar Le I en med sedeln, som 

 frndra ett uppbrassadt fartygs tillstnd ifrn 

 stillaliggande till gende, llruti blefvo de raskt 

 hjelpta af passagerarne, af h vilka ingen gjort an- 

 seende p Kaptenens nedbjudning i kajuten, d 

 de hade mera lust att frst se skonerten un- 

 der segel. Bst som vi voro sysselsatta hrmed, 

 skrek vr gamle kapten ett farvl till oss, da 

 han nu redan hade brassat fullt och brjade 

 "samla vg," hvilket slutades med en anmaning 

 till vr lots, att icke spara segel fr att visa "the 

 strangers" hvad skutan dugde till. Vr hgm- 

 gende Skeppare gaf blott en niek till svar , under 

 det han fr sig sjelf mumlade: "Dorit be af raid 

 niy boj! Pil trim her." Landsmannens anma- 

 ning var ocks fverfloclig, ty den ene var lika 

 mycket road af att visa sin skutas egenskaper 

 fr oss, som den andre att f herrarne "from the 

 old country" att erknna det. Vi hade ocks 

 icke vl ftt vra tre undersegel kantstrckta, 

 frrn han, efter ett gonkast uppt tacklingen 

 tfljd af en forskande blick p den klara hori- 

 zonten upp i lowart, halfhgt yttrade: "Ske 

 stnds a little more canvass, and I* Il give 

 her;' hvarp han befallte pojken upptaga klyf va- 

 ren och matrosen att utsticka refvet ur bomseg- 

 let. Innan den nyssnmde tillkningen i seg- 

 len verkstlldes, lat han. dem rulla de tvenne 



ankar- 



