OCH NORRA AMERIKA. I 19 



"Nej, min vn" utropade den tilltalade 

 med glad ifver, liksom hade han vntat denna 

 an maning "Barsac kan jag verkligen icke 

 lemna h varken Haut eller Bas , ehuru jag med- 

 ger att detta vin r det som bor drickas p 

 ostron. Likvl var jag nog frsigtig, att i min 

 kappsck lurendreja hit fver en hutelj af en an- 

 nan sort, hvilken, alla franska connoisseurer i 

 ra, jag tminstone p refererar vid detta tillflle. 

 Hvad sger Ni om ett glas af kta sorten frn 

 den vlsignade n, som Spaniorerne i frhastan- 

 de benmt Madera, men som de skert hade 

 kallat Uva bueiia , svida de kunnat ana hvilka 

 herliga drufvor den afkastar. Jag medger vl, 

 att de franska vinerna kunna vara bra i land, 

 men for min del tycker jag om ngot mera sub- 

 stantielt, d jag r p sjn, och nst cognac, 

 hvilket aldrig borde saknas p ngon flytande 

 byggnad, s vet jag ingenting trefligare om bord, 

 n ett ntt lager af gammal Madera, i synnerhet 

 om det gjort en liten tour till Ostindien, eller, 

 likt denna buteljen, kryssat sina trenne r emel- 

 lan Vestindiska arne." 



'Rtt sagdt" afbrt en tredje "det r 

 med starka viner som med menniskor: de bli 

 intressantare genom resor ; och ehuru ett glas 

 gammalt portvin icke misspryder ett kajutbord, 

 s dricker jag det nd hellre i land, upphm- 

 tadt frn en grundfast kllare, som icke, lik v- 

 ra flytande, hindrar den dla saften att behri- 

 gen skilja sig frn grumlet. N vl herr ste- 



