fram genom jordytan. Den fina trädtika roten sprider sig 
derefter vidare ut under jorden och upsuper den närings. saft, 
som ofvan jorden skall utveckla efter hand alla öfriga delar, 
blad, grenar, blommor och frukt. Reten, ehuru” obka till 
utseende, skall nästan ensam utur jorden uphämta det födo- 
ämne, hvilket vidare ”bti barkens ådror fördt till" den ups 
växta stammen skall frambringa så många olika delar och gif- 
va ämne till så talrika, som särskilda delars Sv ROR och 
tillväxt. : 
NE > - 
Lå 
- 
För att kunna bestämma Växternas födo ämnen , är nö- 
digt, att vål känna sjelfva jord arterna, neml. Lera , Sand och 
Kalk, samt. deras tillsatser utaf Mat-jord, Vatten, Salter och 
Oljor, jemte det, som Luft, Lyse och: Värme till Växternas 
tillväxt bidraga. 
Då Växterne blifvit af Skaparen inqvarterade under o- 
lika himmels strek, så är kunskapen om det klimat, som fors = 
dras och den jordmon, som är tjänligast för hvarje väst, 
icke likgiltig för en Landtman och Trägårdsmästare. Ju när. 
mare man följer Naturens. egen gång, desto bättre måste hvarje 
pdlings företag lyckas, 
Läran om jordarterne har derföre blifvit ansedd såsom . 
en vigtig kunskapsgren för Landtbrukare. Och jordblandnin- 
gar hafva ansets medföra mycken nytta, emedan dé utsådde 
frön deruti alltid kunnat finna något, för sin natur tjänligt 
 födoämne. Den ena jord-arten har ock tillika förbättrat den 
andras olägenheter, Att utstaka den jord mon, som hvarje 
växt hälst äskar, - har väl utaf Skriftställare blifvit försökt 3 
