NV 
omen ingen särskild afhandling, i anseende till hela växtri- 
fega har härtilla blifvit bearbetad, | ; 
; | RS 
Leran har vanligen blifvit ansedd för starkare, bättre 
och fördelaktigare, än Sand och Kalk. jord. Dess egenskap är, 
att gifva ett säkrare fäste ät växternes rötter. Deh super till 
sig vatten och bibehåller det lingre, innan det kan antingen 
djupare draga sig ned, 
hårdnar den af torka öch spricker i minga terningar sönder, 
så alt röjterna blottas och torka. Om den i och för sig sjelf 
Å ifver något födoämne åt Växterne, kan med alt skäl tviflas. 
Åtminstone blir det aldeles omärkeligt.- Ler Åkrar, som äga 
ingen fill blandning af Matjord, äro derföre aldeles magra. . 
Likasom vatnet uti Ler jord längre qvarhålles, så förflyger 
Acke eller "den dermed blandade Matjorden så hastigt, som 
uti. Sand jord. Lerans hårdhet våller, att en sådan Åker:ic- 
ke, utom vid god must kan köras. Köres den vid dålig must, 
" upkomma stora kokor, som snart hårdna, sedan svårligen sön- 
derbråkas och skada åkren. En stark ter-jord är otjänlig för 
alla de växter, hvars rot är en Lök, (bulbus) eller knöl - 
(ruber). Sådane rötter, om de ligga mågot under jord ytan, kun- 
na der icke utvidga sig eller vinna någon storlek och så- 
Tunda aldrig löna odlarens möda. I samma mohn gödsel, 
spån, Mergel , sand eller kalk tillsättas , kan den väl förbät- 
"4ras, men denna förbittring är då icke Terans förtjenst för en. 
större afkastning Potäter kunna väl växa uti en med sand 
och gödsel upblaridad lera, samt blifva goda och välsmakeli- 
ge; men aldrig kunna de blifva "stora, eller bringas till ym- 
(E 
eller i luften bortdunsta. Deremot ' 
Pie 
- 
