st RS 
nighet. Deremot kunna Kålörötter, ja äfven Rofvor blifva 
mera gifvande, och det af den orsaken, att båda dessa rot. 
frukter växa uti sjelfva jordytan, ofta till hälften upskjutne 
"-öfver densamma, Ju renare blå-leran befinnes, desto min- 
dre föda äger den för växterne, och om den är aldeles ren, 
måste ingen växt kunna näras deraf. Det är sålunda troligt , 
att Leran ren och utan tillsatts icke lämnar något födo ämne 
för Växterne, ehuru en ansenlig mängd växter gerna trif- 
vas på ler-jord, som likväl altid måste hysa större eller min-= 
dre mängd af någon annan tilblandning, hvilken förmår gif- 
va näring. Leran förenar sig lätteligen med alla jord arter, 
och befinnes altid närmare ytan dermed mer eller mindre 
späckad. På djupet blir den mera fri från tilblandning, åt: 
minstone af. matjord. De rön, som med ren Lera anställas, 
skola befästa denna Sanning. Men sådane rön böra anställas 
med urskillning; ty en växt kan fortkomma uti ren lera af 
"det vatten, hvarmed den vattnas, "likasom em ört kam växa 
uti ren filspån och fulkomligt ren sand, Ja frön logde på en 
linnelapp, utan all slags jord, kunna genom vattning gro och 
till en tid växa, änskönt deras rötter äga ingenstädes fäste, 
3. $ 
Sandez räknas i allmänhet för mager. Uti fulkomligt 
ren: Sand fortkommer äfven så litet någon växt, som uti ren 
kTera, Nog tyckas vissa växter starkt motsäga denna förmo. 
dan, såsom Elymus arenarius, Carex arenaria och några an- 
== 
dra; hvilka fortkomma uti den magraste flygsand, för att häm- 
ma den; men dessas rötter gå antingen djupt ned, der fuck- 
tighet finnes, eller krypa de vidt omkring. Utom dess är 
NWäxternes törst olika, somlige, såsom Balsaminen, måste var 
