) Fö + 
- 
olägenhet , veta kunnige Hushållare, att beså trädes-jorden med 
Bohvete , som till gödnings vinnande nedköres, eller med 
Vicker, hvaraf stommen; sedan örten grön blifvit afslagen> 
nedköres, för att rutna och göda. Den stomm, som blifver 
efter de vanliga bärgade och i frö fullmognade sädesarierne» 
är aldeles förtorkad och gifver altså nedkörd ett ringa förråd É 
af närande Växtjord. 
Den föda, som en Växt niuter af matjorden, kan dock 
ej ensam vålla all den öfverklagade förminskningen: Mycket 
dunstar bort och förflyger i luften, i synnerhet dess oljagti- 
ga delar och flygtiga salter.  Vatnet, som skulle förvandlas 
vill Växternas beståndsdelar, nedrinner, till någon del, dels ; 
i jorden, dels uti större mängd förflyger det i luften, ör 
vandladt tiil de finaste edt 
4 For 
Ingen Landtman vr derpå , att Sönjen mattas af flere för- 
nyade säden; men hvarföre den mattas. mera och matjorden 
således mera förminskas, då en Växt för Zz till mognad, är 
en annan omständighet, som äfven bör komma i betraktande. 
U:om den allmänna sanning, att ju mera fråntages, då en 
Växt längre tid får växa, desto mindre mäste blifva öfrigt ; så 
wrde granskningen af en Växts beståndsdelar uti blad, :stjelk 
och grenar, jämförde med beståndsdelarne utaf blomman och 
frukten kunna leda till denna uptäckt. Desse beståndsdelar 
äro ganska olika. Stjelken synes danad., för att föra närings. 
saften till de öfre delar, då bladen deremot merendels , så: 
