y 
oy är ( 
fyrar Och en Växt, och göra, att FR fordrar bättre och ym" 
nigare föda under mognandet &f frugten och frö redningens 
3 hvarigenom den jord mera mattas, utur hvilken födo-ämnena 
dragas , än under något annat LIN af det vegetabiliska; 
lifvet. SS Faa é 
Desse äro först i likhet med instincten y Hos Djuren , en stark 
benägenhet ellér drif kraft hos Växterna, ett ouphörligt sträf- 
vande, att komma till blomma , och att igenom frön föreviga 
sitt slägtes tillvarelse. Dennaär ganska märkbar, tydlig och 
”onekelig hos alla Växter, som för litet vatnas, eller lida ut-> 
af torka, och äfven "hos alla dem, som antingen af kreatur 
afbitas, eller utaf människor afbrytas. Alt lefvande sträfvar 
till detta mål; att föreviga sin varelse och att uti kommande: 
generationer fortplarita den kraft, som den Alsmägtige Ska 
paren nedlagt uti hvarje enskilts förmåga. "Man ser, under 
torra somrar, alla Växter tråna bort, men ändock altid- hasta 
till sin blommas utvekling. Spinatens stjelk och blad blifva 
då: odugelige till Människans näring, och Växten liten och 
klen 'hastar med skynsam fart till frö-sättning. Om en Växt 
 afskäres, då den visar sine blomknoppar, så skall man snart 
finna, att ifrån roten, eller nedra delen af dess stamm be- 
ständigt frambryta nya blommor, fastän små och på kortare stjel- 
kar Sadane försök kunna lätt anställas med de allmännaste 
växter, såsom Leijontanden (Leontodon) med flere. Till bevis 
för denna mägtiga egenskap innom Växtriket, har på 1780 
talet sjelfva" Rågen, en annuel Växt ibland Sädes gräsen, gif- 
vit oss ett aldeles 'oförmodadt  öch besynnerligt exempel.» 
Sedan den samma redan kommit i ax, frös den aldeles bort 
