Excursió botànica als ports de Tortosa 623 



costat, i la llar al peu de la paret del fons. Damunt la llar, un 

 armariet per a guardar les coses de cuina, i a la postada, tota 

 negra de sutja, diferentes ampolles, gots mig trencats, un joc 

 de cartes, tot empolsat de mala manera. Unes quantes soques de 

 pi tallades en rodó, son els seients, a més del repeu del llit 

 de baix, que per estar vora del foc, l' aprofitàrem sovint a l'hora de 

 sopar. Allí ens acomodàrem, tot fent-nos els honors de la 

 casa. En Grau, llenyater i carboner, que no podent resistir la 

 vida i l'ambient de Reguers, viu allà dalt en aquelles soletats 

 dels Ports amb l'ase, el seu bon company, que fou també bon 

 amic nostre i puntual despertador. 



Nostre bagatge arribà més prest que nosaltres, entretinguts 

 com estiguérem recollint tantes coses preuades; fou a migdia 

 quan entràrem a casa, i bona pressa ens donàrem. En Gros, 

 sobre tot, mestre de cuina, a preparar sopes i viandes pel dinar. 

 I, així dinàrem tot seguit, sota un pi magnífic del costat de la 

 caseta, i dedicàrem bona part de la tarda a preparar la col•lecta 

 del matí i a disposar-ho tot de manera que poguíssim treure 

 el major profit de les condicions especials de nostra casa, aquí 

 les prempses, coixins i paper al costat, allí les plantes ja prepa- 

 rades, més enllà els aparells de caçar insectes, en altrabanda 

 les viandes i utensilis de cuina. Tan ocupada estava amb tot 

 allò la pessa més gran de la casa que havíem d'invadir, pacífica- 

 ment, el departament especial de l'ase, i fins i tot nostre jas no'l 

 veiérem lliure de cosa extranya. Ja cap al tard, férem una pas- 

 sejada pels encontorns; més aviat per a pendre punts que per 

 altra cosa, perquè la flora tot seguit fou vista, i per tota aquella 

 banda de la vall es repetia monòtona a totes parts. Després, 

 mentre anàvem preparant el sopar, tot pelant patates o dispo- 

 sant de la mellor manera altres coses, projectàvem l'excursió 

 de l'endemà, i nostre guia ens contava el plan que tenia pensat 

 per a anar a trobar En Pau fos allí on fos dels Ports, i portar-li 

 un missatge nostre de salutació. I sopàrem, i ens en anàrem a 

 dormir. 



Bé ens llevàrem a trenc d'alba i bé enllestírem tan depressa 

 com poguérem, però, el dia 26, no començàrem l'excursió fins 

 a dos quarts de nou! Tota la feina de canviar els coixins de les 



