626 Junta de Ciències Naturals de Barcelona 



de son llarg pelegrinatge de tot el dia el guia nostre, i que Gros 

 cogué a la brasa de manera insuperable. 



L'hora convinguda per a trobar-nos a Carrelares amb nostres 

 companys, fou indicada per ells: les deu del matí. Ben tost pen- 

 sàrem nosaltres que quedaríem malament, perquè, la feina que 

 teníem cada matí, i que queda esmentada, ens impidiria sortir 

 abans de quarts de vuit o les vuit; perquè Carrelares és bon 

 troç lluny de Els Pous, i perquè, encara que un no vulgui, a tort 

 i a dret li surten coses interessants, que hom no pot deixar 

 d'observar i d'ocupai-se'n. I així fou, talment, que era ja ben 

 passat migdia quan en un revolt del camí ens feu sorpresa la 

 presencia de Pau i Beltran, que a l'ombra d'un arbre ens espe- 

 raven asseguts. Carrelares era allí mateix, i prompte en vegérem 

 l'animació, perquè els paletes, que hi feien reformes, eren escam- 

 pats per allí fent migdiada, perquè la taula era parada amb 

 tovalles blanques sota una frondosíssima noguera, perquè les 

 dones de la casa i els bailets feinejaven i corrien d'ací per allà. 



Nostra caixa linneana era plena de plantes, i l'agafada de 

 Lepidòpters per a en Segarra no havia estat menys abundosa, 

 doncs els sots i els herbeis de per tot el camí, en aquell matí 

 claríssim, eren cosits de papellones per totes bandes. Sota la 

 noguera posàrem a la prempsa les plantes de la caixa; la Cam- 

 panula Beltranii Pau, l'havíem collida aleshores mateix, uns 

 magnífics exemplars tots florits, i allí en comentàrem la forma 

 de les corol•les tan distinta de la de les Campanula af finís de 

 Montserrat, en aquesta obertes com una taca, en aquella tubu- 

 loses-acampanades, contretes a la base, i amb els estigmes exerts 

 la primera, inclusos la segona. Però el posat de la planta i les 

 fulles, son semblants en ambdues espècies, i nosaltres per això, 

 veient-la sense flors, la prenguérem per C. ajfinis en nostra pri- 

 mera excursió. La Nepeta tuherosa, nosaltres la desconeixíem, 

 però Costa la herboritzà allí mateix on la trobàrem nosaltres; 

 la Pyrola chlorantha, la veiérem raríssima allí, entre la molsa 

 del bosc; de la caixa encara sortiren Helianthemum, Valeria- 

 nella, Hieraciufn... En Pau ens mostrà la x Centaurea Loscosii 

 Willk., híbrid de la Cent. podospermifolia i de la C. Scabiosa, 

 del qual únicament n'eren coneguts els exemplars que descubrí 



