Revista 687 



ni que» (Le Mans-Sarthe). Fer la síntesi d'un grup tan difícil 

 de reconèixer i de tanta extensió, és verament un treball d'au- 

 dàcia científica, que el novell doctor ha portat a terme amb 

 magistral saviesa, encara que reduït a la determinació precisa 

 dels gèneres. Adopta, com tots els botànics moderns, la divisió 

 del dit grup en les tres famílies de les P apili onàcies, Cesaipinàcies 

 i Mimosàcies, de les que descriu també les tribus. Les claus 

 dicotòmiques fins a arribar als gèneres són d'una claretat ad- 

 mirable, a la qual subordina l'autor, amb acertat criteri, les 

 altres condicions que es podrien exigir en aquesta mena de 

 treballs. Fa estats generals dels diversos grups, així que els ha 

 estudiat; adueix les aplicacions més importants de les principals 

 espècies i fineix sa meritòria elocubració amb 27 mapes, on 

 representa la distribució geogràfica de les tribus i famílies pe 

 gràfiques i puntuat de perfecta execució. 



— M. H. Soudre publica en el mateix Bulletin»: Matériaux 

 pour l'étude du genre HIERACIUM. Lo difícil de distingir les 

 espècies en aquest gènere, prou cèlebre pels nombrosos híbrids 

 que constantment es van descobrint, circumstància que embo- 

 lica la dita dificultat en lloc de facilitar-la, dóna importància a 

 lo que sobre d'ell s'escrigui quan 10 és per botànics de la talla 

 d'En Soudre. 



— Les CAREX de France, par H. Léveillé et C. Blin. La 

 Caricologia constitueix un estudi gens fàcil i no gaire atractívol 

 per les formes de les espècies, objecte de son estudi. Els noms 

 dels botànics que han escrit la monografia de les de França, 

 particularment el del Secretari perpetu de l' Acadèmic Interna- 

 tionale de Géographie Botanique, són la millor garantia en el 

 resultat d'un seriós treball. 



— El liquenòleg H. Olivier dóna a l'estampa un estudi mono- 

 gràfic notable sobre Les LECIDEA de la flore d'Europe. Apareix 

 en els «Butlletins» de l'Académie de Géograp lie Botanique. 



— Entre les publicacions més importants relatives a Botà- 

 nica sistemàtica pot citar-se: Enumeración y distrihución geo- 

 gràfica de las MUSCÍNEAS de la Península Ibérica, por Casares 

 Gil (A.); porta la data de 1915. 



— Al començament de 1916 finí una meritòria vida científica 

 consagrada particularment a la Paleobotànica durant 40 anys 



