líl Idhnyfiínn' dr Crisi ((l'Iiif^vd fia i Miitrrfil(f'^rr' 2,) 5 



del goniòmetre de dos cercles, ha estès el seu invent a la de- 

 terminació de les constants òptiques dels minerals fent ús de 

 la platina especial que porta el seu nom, i és també teodolítica. 

 Els aventatges d'aquest mètode són ben grans: cal dir només, 

 per a fer la seva lloança, que la posició i característiques de 

 l'el•lipsoidc òptic des fixen per l'estudi d'una secció qualsevol 

 coneixent sols l'orientació de la mateixa. 



Per a aquest cas, com per a tota determinació òptica, cal 

 tenir en un laboratori mineralògic ben muntat aparells que 

 tallin en els cristalls plaques sota angles establerts segons les 

 substàncies. Aquest problema ha estat resolt amb grandíssima 

 perfecció per Goldschmidt i Tutton principalment; el primer 

 construint un goniòmetre especial de dos cercles i el segon 

 per medi d'altre goniòmetre diferent. El nostre interès endre- 

 çat a l'adquisició del segon, queda sense fruit per ésser la 

 casa constructora Througthon and Simms, de Londres, al ser- 

 vei de guerra i, demés, per les limitacions que el govern anglès 

 ha imposat a l'exportació de metalls. 



Per tals negatives i havent de menester molt un medi 

 d'esmerar i tallar cristalls, remetérem a la Societat Ginebrina 

 el projecte d'un petit aparell, que funcionarà com accessori 

 d'un goniòmetre i permetrà establir la posició del cristall amb 

 aproximacions de i'. 



Malgrat la senzillesa de l'aparell, ens prega dita casa l'ajor- 

 nament de la construcció, per trobar-se aclaparada de demandes 

 importantíssimes i manca de personal per mobilització de part 

 de l'exèrcit suís. 



Aquests són els medis que avui té el laboratori de cristallo- 

 grafia i mineralogia del Museu de Catalunya i aquestes les ges- 

 tions que per a organitzar-ho i perfeccionar-ho han estat fetes. 



No sols l'esperit humanitari, sinó també l'impersonal cien- 

 tífic ens mou cada dia a desitjar l'acabament del desori bèl•lic 



