El T.dïinrdtori d' Etitnntolo^ia J95 



èpoques que l'espècie sembla extingir-se ne segueixen d'altres 

 de molta activitat, mostrant llurs formes completament reno- 

 vades. Podem veure tot això en la col•lecció de les Rhopalocera 

 catalanes on la Colias croceus Fourc, del mes de Febrer (forma 

 anomenada vcrnalis Stgr.) es molt més petita que la v^eritable 

 croceus, grossa i de vells reflexes, tant abundosa pels conreus al 

 Juny i Juliol; revisant els rengles següents, hom pot veure per 

 la grandària i la color dels exemplars que les causes que els pro- 

 duïren no foren ja les que crearen la bella forma estival, i con- 

 tràriament, ens bé el record del tipus primerenc, en els exem- 

 plars tardoraLs. 



Per la rigorositat científica de la determinació dels Lepi- 

 dòpters catalans fem remarcar que sempre que una forma s'ha 

 presentat litigiosa, hem consultat el cas als especialistes més 

 competents. Així, algunes Nymphalidae han estat comunicades 

 al nostre col•lega Dr. Roger Verity, de Florència, autor de 

 (iRhopalocera Palaearctica»; bona part de les Hesperidae les ha 

 estudiat el Dr. Jaume Reverdiu de Ginebra. En força exemplars 

 ha estat necessari preparar l'aparell genital; i aleshores porten 

 una etiqueta amb el nombre de la preparació, que demés d'ava- 

 lorar l'exemplar fa possible a tothora una rigorosa comprovació. 

 Dels Lycaenidae, el nombre dels quals és molt considerable, sols 

 manquen en nostra col•lecció tres tipus per a tenir la totalitat 

 de les formes esmentades a Catalunya. La determinació ha 

 estat feta segons els treballs de Courvoisier, Blanchard, Ober- 

 thür, etc. 



Com a formes d'interès figuren també alguns exemplars que 

 han servit per a establir noves formes com la Melanargia japygia 

 catalonica Sag, de Sant Pere de Montgrony (i) i les Erebia re- 

 presentades en la «Nota preliminar a l'estudi del gènere Ere- 

 bia» (2). 



Referent a la segona divisió o Heteroceres, és sabut que son 

 nombre és molt més gran que el de les diürnes, comprenent 

 alguns gèneres veritablement de dificultós estudi com són els 

 Agrotis, Caradrina, Leucania, Acidalia i Cidaria, fent-se neces- 



(1) Vegis Butll. Instit. Cat. d'Hist. Nat., any 19 16, pag. 75. 



(2) Vegis Butll. Instit. Cat. d'Hist. Nat., any 1916, pag. 102. 



