38 



kirjavoittavat hajoavat rapakivet taikka graniitti-paadet ja 

 harhakalliot — siinä yleisissä piirteissä kuvaus maanlaadusta 

 seudulla. Myöskään muita vuorilajeja, kuin yllämainittuja, ei 

 siellä mainittavasti löydy. — Valtaava metsälaji on mänty- 

 metsä. Paikoittain näkee myöskin sekametsiä, vähemmin, li- 

 säksi, kosteita lepikkoja ja harvassa kuivia kuusimetsiä sekä 

 niittujen rinteillä vähiä koivikkoja ja haavikkoja ynnä jossa- 

 kussa paikoin myös lehtoa. Suota tapaa ainoastaan vähän. 

 Siis puuttuu alueeltamme sellaisiakin kasvilokaaleja, joilla 

 jäkäläkasvisto yleensä on rikkaimpia, nirnittäin korpia, isom- 

 pia vuoria ja voimme melkein myös sanoa lehtoja. — Ran- 

 nat övat seudulla tosin useissa paikoin louhikkoisia, vaan 

 näidenkään kasvipaikkain kasvisto ei siellä ole niin rikas, 

 kuin niiden tavallisesti on laita. 



Seudun jäkälä-kasvisto olisikin näiden seikkain johdosta 

 jokseenkin köyhä, vaan kaupungin vanha, raunioinen linna 

 sekä iäkkäät rauurit kartuttavat seudulta löydettyjen lajien 

 ja muotojen luvun melkoisella määrällä. Ne tarjoavat myös 

 koko joukon maassamme varsin vähän löydettyjä jäkäliä ja 

 useita uusiakin lajeja tai toisintoja. Myöskin eras toinen 

 seikka on johonkin määrin syynä täkäläisen jäkäläkasviston 

 vaihtelevaisuuteen. Kieltämätöntä on nirnittäin, etta myöskin 

 jäkäläkasvisto samaten kuin fanerogaamikasvistokin sangen 

 paljon kärsii vaikutusta ihmisasuntojen läheisyydestä, jonka- 

 tähden ei ole muuta kuin luonnollista, etta tälläkin tienoolla, 

 joka irtonaisen väestönsä kanssa on maamme väkirikkaimpia 

 paikkoja, olisi senkalttaisille seuduille omituisempia muotoja 

 tavattavana. 



Vaihtelevaisuutta luulisi syntyneen jäkäläkasvistoon myös- 

 kin siitä, etta alue tapaa sekä merenrantaa etta suolattamia 

 vesiä, vaan merivesi lienee Viipurin kaupungin luona liiaksi 

 sekoitettua suolattomalla vedellä voidakseen pitää yllä meren- 



