81 



Från Svir flodens utflöde i Ladoga sträcker sig ända 

 bort till den stora byn Sermaks ett vidsträckt, flackt delta- 

 land, beväxt med Carex och Salix arter. Här erbjuder sig 

 för ornitologen ett intressant fogellif. Flockar af Vanellus 

 cristatus uppstämma sitt ängsliga skri på den vattensjuka 

 marken ; i närheten vandra skygga representanter för si. Nu- 

 menius; Totanus glottis, glareola och ochropus vada hviss- 

 lande kring de dyiga pölarne och drillande flyger Actitis hy- 

 poleucos längs vattenranden. För jägarens steg mellan höga, 

 starrbeväxta tufvor flyga talrika Scolopacider upp. Uti vide- 

 och albuskarne, uppfor vasstänglarne, klättra Cynchramus 

 schoeniclus och Calamodyta schoenobamus. Ute på vattenytan 

 simma arter af Anas, Colymbus och Evdytes. Utom dessa 

 orten karakteriserande former kunna nämnas följande, som 

 en och annan gång påträffas här: Tvinga alpina, Machetes 

 pugnax, Ardea cinerea och Luscinia philomela. Det starka 

 lätet af Botaurus stellaris hörde Meves i denna trakt och 

 på myrar fann han här Limosa mgocephala allmän. 



Ett dylikt fogellif torde icke återfinnas vid Svir öster om 

 Sermaks. Stränderna, som småningom närma sig hvarandra, 

 blifva nämligen högre och erbjuda ej mer ett omtyckt tillhåll 

 för vadare och simfoglar. På. den smala, strida floden, påhvil- 

 ken ångbåtar och barkaser ständigt äro i rörelse, trifvas endast 

 Stema hirundo, Larus canus, Actitis hypoleucos, Anas boschas 

 och några andra. På en del ställen vidgar sig dock floden och 

 omfattar med låga stränder en mängd buskbeväxta öar (t. ex. 

 vid Nikola). Flere arter uppträda derför äfven här: Anas pe- 

 nelope, acuta och crecca, Fuligula clangula, Colymbus rubricol- 

 lis. Vid smärre insjöar, skogsträsk och bäckar anträffas Stema 

 hirundo, Larus canus, Actitis hypoleucos, Totanus glareola och 

 ochropus. Bland Sylvise artade foglar äro Lusciola phoeni- 

 cura, Sylvia hortensis och cinerea, Phyllopneuste trochilus och 

 rufa samt Calamodyta schoenobamus allmännast. Ej i lika 

 hög grad allmänna äro Lusciola rubecula och Sylvia curruca; 

 endast en och annan gång anträffas Sylvia atricapilla och 

 Hypolais icterina. Uti al- och häggbuskarne på de björk- 

 klädde kullarne vid Mjatusova anträffades Salicaria magni- 

 rostris. Bland Parus arter äro borealis och cristatus de 



