83 



sydligare vid Povänets; dessa lokaler utgöra tillsvidare de 

 nordvestligaste fyndorterna för denna sibiriska fogel. Teleka 

 floden torde vid vanlig vattenhöj d vara helt smal (c. 7—10 

 famnar); nu (i medlet af juni) hade den betydligt sväm- 

 mat öfver sina bräddar; de här och der uppstickande frö- 

 kapälarna af Caltha palustris och topparna af Salix buskar 

 gåfvo till känna att strandängarna lågo under vatten; på 

 andra ställen voro hela myrar förvandlade till sjöar och 

 vikar. Vid randen af den vida floden syntes nästan en- 

 dast löfskog; der bakom vidtog tallarnes mörka grönska. 

 Trakten vid Karelskoj-Ostrov i sydöstra ändan af Vyg sjön 

 var äfven till en god del utsatt för det starka vårflödet. 

 De steniga, tall- och björkbeväxta „öar" som syntes här, be- 

 funnos endast vara höjderna af större, öfversvämmade än- 

 gar. I ornitologiskt hänseende egde trakten intet af intresse. 

 Bland simfoglar syntes här Anas penelope, Fuligula niyra 

 och clangula, Mergns serrator, Larus fuscus och canus samt 

 Sterna (sannolikt hirundo); på de vidsträckta, öde myrarna 

 på fasta landet öster om sjön hade Cygnus musicus sina ägg. 

 Vyg sjön synes i allmänhet vara fullströdd med större eller 

 mindre öar. Från de backiga „ holmarna" vid Karelskoj- 

 Ostrov syntes större, skogrika öar vester ut. De öar i när- 

 heten af Vyg elfvens utlopp som jag besökte voro torra, ända 

 till stränderna beväxta med tät tallskog, något blandad med 

 gran och björk; de smärre holmarna derstädes voro höga 

 och bergiga och erbjödo derför lämpliga häckplatser för La- 

 rus canus. 



Nadvoietsa by ligger på den höga sandås, som bildande 

 en haltö skjuter ned åt söder mellan Vyg sjön och den lika 

 benämda flodens utlopp. Lugnt flyter elfven ut ur sjön mel- 

 lan höga, sluttande stränder, men någon verst längre ned i 

 närheten af byn rusar vattnet med häftig fart mellan gran- 

 beväxta klippor ned i Nadvoietsa-osero, hvarifrån vattenmas- 

 san genom det kanske en verst långa Schavan fallet fort- 

 sätter sitt lopp. Tallklädda moar, björkbeväxta backar, sum- 

 piga granskogar och myrar omvexla här med hvarandra. Det 

 nyssnämda, långa vattenfallet omgifves af starka sluttningar, 

 som ända till vattenranden sträcka sina björkar, aspar och 



