105 



från pannan 25, — från munvinkeln 33,5; tarsen 38; 

 mellantån 41— f-7 m. m. Den tätt dunklädda ungen, 

 som ej ännu visade spår af öfvergång till annan 

 drägt, egde följande utseende: hufvudet, halsen och 

 öfre kroppsdelarne vackert gråaktiga, hakan och fram- 

 sidan af halsen dock något hvitaktiga; undre kropps- 

 delarna för öfrigt hvita. (Halsen framnedtill på 

 samtliga exx. med rostbrun anstrykning, hvilken 

 rostbruna färg äfven fläckvis finnes längs kroppens 

 sidor; denna färg torde åstadkommas af det smut- 

 siga vattnet, uti hvilket ungarne vid denna period 

 vistas). Benen enfärgadt bleka, klorna likaså, men 

 med mörk anstrykning. Näbben ljusblå, mot spet- 

 sen mörkare, vid roten köttfärgad. Iris mörkblå. 



Fötternas och simhudens färg hos de gamla 

 foglarne var hos ett ex. helt och hållet svart, hos 3 

 andra exx. likaledes svart, men derjemte något matt 

 gulspräcklig eller stötande i gulgrått. 



Vid Kuusaranta i norra Onega torde svanen 

 äfven häcka; det par jag såg derstädes den 1 aug. 

 1876 hade min reskamrat några dagar dessförinnan 

 sett åtföljas af 3 ungar; allmogen på stället berät- 

 tade äfven att något par "hvarje sommar kläcker på 

 den midt emot belägna ön. 



Anser segelum (Gmel.) z=z Anser arvensis Brehm. På en myr 

 invid ett träsk, som hade sitt utlopp till Lindosero, 

 anträffade jag den 27 juni 1876 en familj af denna 

 fogel. De gamla höjde försigtigt sina hufvuden öfver 

 det höga Cassandra- och Ledum riset, när de märkte 

 att fara var på färde, och ådrogo sig härigenom jä- 

 garens uppmärksamhet. När denne begynte förfölja 

 dem, sökte de nedhukade smyga sig undan mellan 

 de höga tufvorna. Först på 20 — 30 stegs håll togo 

 de till flykten; de 4 små dunungarne försökte pi- 

 pande arbeta sig fram på den tufviga marken, två 

 af dem sprungo ned i det närbelägna träsket, utan 

 att dock dyka ned deruti. /\$ 



L I B R A R 



