106 



Dimensionerna för de gamla foglarne voro: 



Längd 760 834 m. m. 



Näbbens \ sidosnibben 51 58 „ „ 



största längd till / munvinkeln 56 65 „ „ 



Näbbens största bredd .... 25 — „ „ 



Tarsens längd 69 86 „ „ 



Mellantån med klo 85 92,5 „ „ 



Baktån „ „ 25 30 „ „ 



Vingen från leden 450 495 „ „ 



Stjertens längd 135 140 „ „ 



Hos såväl hanen som honan öfverskjuta de hop- 

 lagda vingarne stjerten med 18—20 m. m, 1 ). Om den 

 tillvaratagna honan finnes antecknadt: iris brun; föt- 

 terna gulröda; några klor helt och hållet mörka, andra 

 med främre hälften ljus eller också helt och hållet 

 ljusa. Näbben gul med undantag af följande delar 

 som äro svarta: de begge näbbnaglarne, ryggkölen, 

 en ojemn, fläckig ring kring roten, hvilken ring på 

 näbbens undersida mellan de till sin inre hälft svarta 

 underkäksgrenarne dock endast eger en mörk an- 

 strykning; vidare svarta äro några fläckar från näbb- 

 ryggen till näshålorna. 



Hanen hade iris och fötterna af samma färg som 

 honan; klorna voro likaså än ljusa än mörka, med 

 dessa färger stundom fördelade på hvar sin längs- 

 sida af samma klo. Hanens tänder i öfverkäken voro 

 26 — 27, de innersta ytterst små. 



Dunungarnes färg öfverensstämde med den be- 

 skrifning som M. v. Wright (Finl. Fogl. II. p. 322) 

 lemnat af en dundrägt af Anser cinereus Mey. De- 

 samme hade iris brun, näbben enfärgadt svartgrå; 



*) Naumann säger (Naturg. d. Vögel Deutschl, 11 Theil, Leipzig 

 1842, p. 278): „die Fliigelspitzen reichen nicht ilber das Schwanzende 

 hinaus. bei Jungen kaum bis au dasselbe." Nilsson åter (Skaud. 

 Fauna. 2 del. 2 haft. 1858, p. 396): ., vingarna oftast längre än stjer- 

 ten". 



