Då man vid öfverfarten af Ladoga närmar sig Svirs myn- 

 ning, utbreder sig för ens blickar en låg och flack kust, hvil- 

 ken, på närmare håll betraktad, finnes vara upptagen af 

 sänka, längre bort mot norr och söder af barrskog begrän- 

 sade ängsmarker. Svir bildar nämligen här ett ganska vid- 

 sträckt, af lågländta öar bestående delta-land, hvilket sträc- 

 ker sig ända till inloppet af den ansenliga bifloden Ojatji, 

 ungefär en mil från Ladoga. Dessa flackor, öfver hvilka 

 man från en upphöjd punkt, t. ex. kommando-bryggan på ång- 

 båten, har en vidsträckt utsigt, ersättas längre fram af fastare 

 stränder och under färden uppför den breda floden i nord- 

 ostlig riktning passerar man mellan dels tallmoar, hvilka 

 brant stupa ned i floden med flere famnar höga stränder, 

 dels ängartade, ofta med videbuskar eller löfskog bevuxna 

 marker. Ytterst begränsas dessa strandpartier af dyster 

 barrskog, i hvilkeu tallen öfverväger; endast här och der, 

 vid de bäckar och små åar Svir emottager, ser man gran- 

 och löf-skog i helst litet större mängd. Efter det man farit 

 förbi den lilla staden Ladejnoje Pole, börjar dock landets 

 allmänna utseende så småningom att förändras, i det att 

 trakterna varda något kuperade, hvarjämte gran- och löf- 

 skogen tilltar, så att man redan före floden Vashinas inflöde 

 färdas genom ett landskap af alldeles ny konfiguration; 

 landet är starkt kuperadt genom en mängd kullar, hvilka, 

 mer eller mindre terassformigt höjande sig på begge si- 

 dor om den här smalare och strida floden, erbjuda en 

 alltid täck, stundom vacker anblick, prydda som de äro 

 med ung löfskog samt med ängar och åkrar i närheten af 

 de talrika byarne. Dylika nejder upptaga den mellersta tre- 

 djedelen af Svirs lopp. Ungefär vid byn Pidmo, sex mil från 

 Onega,- förändras emellertid nästan med ens landets karak- 



