123 



vudsakligen af Carex teretiuscula ; allmänt förekomma vi- 

 dare Eriophorum latifolium och Phragmites samt åtskilliga 

 andra arter: Carex vulgaris, C. ampullacea, C. vesicaria, 

 C. paradoxa, C. limosa, C. dioica, Calamagrostis strida, 

 Eriophorum angustifolium, E. gracile, Juncus Jiliformis, 

 Agrostis vulgaris m. fl. Understundom inställer sig Salix 

 rosmarinifolia på dessa lokaler. Allmänt, men sällan i nå- 

 gon större mängd påträffas Menyanthes, Equisetum palustre 

 och E. jluviatile. Af öfriga örter antecknades som före- 

 kommande mindre allmänt — sparsamt — sällsynt: 



Listera ovata, Pedicularis palustris, Epilobium palustre, 



Epipactis palustris, Caltha palustris, Chrysosplenium alterni- 



folium, 



Orchis maculata, Cardamine amara, Comarum palustre, 



O. curvifolia, C. pratensis, Potentilla tormentilla, 



O. incarnata, Viola palustris, Spircea ulmaria, 



Petasiles frigida, Brosera rotundifolia, Oxycoccus palustris, 



Crepis paludosa, Dr. longifolia, Rumex acetosa, 



Galium uliginosum, Saxifraga hirculus, Polystichum thelypteris. 



Ofta äro gungfiyna ängartade, fastare, med något mo- 

 difierad vegetation, men den vanligaste förändringen är dock 

 den genom hvitmossornas öfver handen tagande orsakade om- 

 vandlingen till moss-ängar. Så intressanta än dessa lokaler 

 kunna vara, så utöfva de dock till följe af sin oansenlighet 

 nästan intet inflytande på trakternas fysiognomi. 



I något större grad bestämmes denna genom de mångfor- 

 miga ängarna, hvilka talrikt anträffas på jemna och svagt 

 sluttande marker i byarnes närhet, men hvilka, äfven de, en- 

 dast undantagsvis ega någon större utsträckning. Af de o- 

 lika former, under hvilka ängarna uppträda, förherrska på ett 

 ställe en, på ett annat andra, men i allmänhet påträffar man 

 oftast fuktiga, mest sällan deremot egentliga hårdvalls-ängar. 

 Jordmånen är ganska bördig, men gräsväxten icke synner- 

 ligen betydande ; från sistnämnda förhållande göras dock un- 

 dantag af några torra, med ymnig Nardus bevuxna ängar samt 

 af de egentliga hårdvalls-ängarna, från hvilka inbergas en 

 riklig höväxt, hufvudsakligen bestående af Aira caespitosa, i 

 jämförelse med hvilken andra örter och gräs äro af under- 

 ordnad betydelse. Å en dylik äng antecknades som före- 



