127 



Hvad växtligheten i närheten af boningar beträffar så 

 öfverensstämmer den i det allra närmaste med den af Norr- 

 lin (a. st. s. 47, 48) skildrade, så jag anser mig kunna för- 

 bigå den. 



Som redan förut blifvit antydt äro b e rg e n , hvilka upp- 

 gifvas bestå af diorit, få och obetydliga; de förnämsta — nå- 

 gra oansenliga kullar vid Vosnessenje och Nikola förtjena 

 knappt att omnämnas — träffade jag vid Schtjeliki, der unge- 

 fär en verst från Onega-stranden ett brant, glest tallbevuxet 

 berg reser sig, hvilket att döma af Helmersens geologiska 

 karta fortsattes åt både norr och söder. Vegetationen på 

 dessa ställen är torftig och artfattig, förnämligast utmärkt 

 genom den ymniga förekomsten af lafvar (Cladina rangife- 

 rina, Cl. uncialis o. a.) ; af fanerogamer lyckades det mig icke 

 att öfverkomma någon af de för bergen i Finland utmärkande 

 arterna, men deremot hafva några allmänna ormbunkar, dem 

 man förgäfves söker annorstädes i området, här funnit tref- 

 nad i klipp-springorna: Polypodium vulgäre, Woodsia ilvensis, 

 Cystopteris fragilis, likaså en mängd mossor, hvilka finnas 

 upptagna längre fram i art-förteckningen. 



I ovanligt hög grad har vegetationens allmänna skaplynne 

 inom Regio collina bestämdts genom menniskans ingripande. 

 Talrika och stora byar ligga utefter flodstränderna, ofta så 

 nära hvarandra, att man knappt hinner lemna en bys åker- 

 fält och ängar, innan man stöter på den följandes. Och icke 

 nog med att menniskan sålunda genom sina gärdade marker 

 påtryckt trakterna närmast floden odlingens prägel, långt bort 

 från byarne skönjer man spåren af hennes framfart. De ur- 

 sprungliga skogarne, af hvilka de flesta tillhört icke kronan, 

 utan de talrika bönderne, hafva nämligen till största delen 

 förstörts genom svedjning och, om denna också icke nu mera 

 bedrifves i samma ohejdade grad som tillförene, så synas 

 dock dess följder tillfyllest. De svedjeländer, som icke upp- 

 tagits till åkrar och icke heller genom upprepadt svedjande 

 fullkomligen utarmats, hafva nämligen under tidernas lopp 

 undergått större eller mindre ombildningar och gifvit upphof 



