Mötet (len 2 februari 1895. 51 



tion i detta afscendo. Dessutom äro endast några få frögömmen 

 i hvarje ax utvecklade. Formen på frögömmena kunde jämväl tala 

 för en inblandning af canescens: insidan är nämligen alldeles 

 plan, såsom hos denna, löpande ut i det långa sprötet, hvilket 

 fullkomligt öfverensstämmer med sprötet hos echinata: på rygg- 

 sidan äro frögömmena därjämte såsom hos canescens starkt kuU- 

 riga. Då dessutom på hvartdera stället endast några strån an- 

 Irälfades, tydligen tillhörande samma tufva, finnes ju ett och an- 

 nat skäl, som talar för dessa formers hybriditet. 



En undersökning af dem i anatomiskt hänseende lämnade 

 som resultat, att hvardera fullkomligt öfverensstämmer med Ca- 

 rex echmata. Detta vore icke gerna tänkbart om canescens vore 

 inblandad, ty denna afviker i inre byggnad väsentligen från echi- 

 nata, speciell hvad stammens anatomi vidkommer. Om sålunda 

 äfven växtens habitus och diverse karaktärer tala för ett hybri- 

 därt ursprung, måste jag emellertid anse att större skäl före- 

 ligga för antagandet, att vi här hafva för oss en felslagen form 

 af echinata. Jag har dock velat förevisa denna form för att fä- 

 sta herrar botanisters uppmärksamhet på densamma. 



I anslutning till doktor Laurens andragande omnämde herr 

 Arrhenius att han flerstädes i Pargas funnit Carea;-former, 

 liknande do nu förevisade. Beträffande dessas tydning hade herr 

 Arrhenius emellertid ännu icke vunnit någon stadgad åsigt. Dock 

 ansåg han det högst sannolikt att de icke alla voro equivalenta. 

 Några individer voro synbarligen af en eller annan orsak för- 

 krympta eller på annat sätt abnormt utvecklade, andra kraftigare 

 åter erinrade — i likhet med den af herr Laurén förevisade ro- 

 bustare formen — habituelt i så hög grad om C. canescens, att 

 möjligheten af en försiggången artkorsning icke torde vara full- 

 ständigt utesluten. Den anatomiska öfverensstämmelsen mellan 

 sagda form och C. stellulata utgjorde i och för sig intet absolut 

 hinder för ett sådant antagande: åtminstone hade herr Arrhenius 

 sig bekant fall, där en korsningsprodukt af två i anatomiskt af- 

 seende skarpt differentierade arter i sin inre byggnad ensidigt 

 återspeglade endast den ena af biandarterna. 



— ■ Herr doktor W. Laurén yttrade vidare: 



Tillika ber jag få förevisa en förut mig veterligen icke ob- 



