K. A. Cajander, Trädgårdsodlingen i Nystad. 77 



mån befunnits alldeles otjänlig till donna odling och att frost re- 

 dan Olofsmessoliden skadat planteringarna, hvarför borgerskapet 

 bad om försköning, hälst stadens odlade åkerjord uppgick endast 

 till 145 tunnland och hungersnöd ofelbart stode för dörren, om 

 densamma ej finge i dess helhet användas till spän målsproduk- 

 tion. Emellertid omnämnes påföljande år stadsfiskalen såsom den 

 där hade »upsigten> öfver tobaksplanteringen i staden, och uti sin 

 berättelse om tobaksodlingen i länet berättar »provincial Schäfern> 

 Samstedt (rådst. prot. ^^2 1747) att tobaksbladen från Nystad voro 



de »bäst ansade här i länet >. Af kastningen från ett hälft 



tunnland på två års tid utgjorde likväl endast ^S LB b marker», 

 hvilka magistraten föreslog att skicka till »tobaksspinneriet» i 

 Åbo för att spinnas och sedan utdelas ibland borgerskapet, »på 

 det man i sådant afseende finge bättre erfara theras halt och 

 godhet». Borgerskapet däremot fordrade, att de skulle »förauk- 

 lioneras ibland borgerskapet», hvilket äfven skedde. En månad 

 senare föreslog borgmästaren antagandet af en trädgårdsmästare 

 för tobaksplanteringen, men då borgerskapet af böj de detta förslag, 

 ålades staden vid vite af 100 Daler Smt att fortsätta med plan- 

 teringarna, och påföljande år nödgades borgerskapet bevilja åt 

 stadsfiskalen 36 Dir kmt i årslön för att han skulle vara en »på- 

 drifvare» vid tobaksplanteringen. 1748 förmådde landshöfdingen 

 vid personhgt besök i staden borgerskapet att bevilja 100 Daler 

 Smt i lön åt en kunnig plantor, och påföljande år underrättade 

 kommerskollegium magistraten att kommerserådet Alströmer re- 

 kommenderat en skickhg plantor från Alingsås, som vore villig 

 att emottaga plantörsbefattningen i Björneborg, Baumo och Ny- 

 stad emot en årlig lön af 200 Dir Smt samt 100 Dir Smt i rese- 

 kostnader. Borgerskapet lofvade visserligen blifva vid sitt löfte, 

 därest plantören kunde ögonskenligen bevisa, att nyttan motsva- 

 rade kostnaden, men resemedel ville staden ingalunda bestå ho- 

 nom. Emellertid hade tobaksodlingen, såsom synes af magistra- 

 tens berättelse för 1751, »nu kommit aldeles at afstadna», isyn- 

 nerhet för »bristande underrättelse om thenne plantages rätte 

 skiotzel», men 1754 heter det, att »tobaksplanteringen har nu 

 mera härstädes åter blifvit vidtagen samt en annan plan änn til- 

 förene thertill utsedd, hvarför också så vida thet ej förr låtit sig 

 giora samma plantering nästkommande våhr — vill Gud — kom- 



