2. XII. 1916. Levander, Förslag till förändringar i jaktförordninrten. 35 



forstsynpunkt äro till öfvervägande grad nyttiga, ja åtskil- 

 liga tillhöra landtmannens värdefullaste och oumbärligaste 

 bundsförvanter i kampen mot härjande skadeinsekter och 

 smärre gnagare. Andra arter äro företrädesvis skadliga, 

 men dessa äro redan så sällsynta, att en fortsatt förföljelse 

 af dem innebure deras fullständiga utrotande. Ett sådant 

 öde, framkalladt af inga nödvändighetshänsyn, vore till obot- 

 lig skada för forskningen och en våldsakt mot landets natur- 

 rikedom. 



Föreskriften om utbetalande af skottpengar för diverse 

 hithörande skadedjur har uppmuntrat en allmän okynnes- 

 jakt, som i vid utsträckning äfven träffat gagnvildnaden. 

 Och genom användandet af blindt verkande och förödande 

 roffågelsaxar är hvarje möjlighet till fredande af nyttiga 

 eller sällsynta arter utesluten. 



I andra kulturländer har man med den fördjupade in- 

 sikt, den moderna sakkunskapen gifvit angående vildnadens 

 nationalekonomiska betydelse, och på grundvalen af forsk- 

 ningens och naturskyddets ideella och etiska principer skyn- 

 dat att revidera sina föråldrade jaktbestämmelser. Hos oss 

 däremot hafva gällande jaktstadganden, som ensidigt gynnat 

 jaktens och erkannerligen sportjägarens intressen med förbi- 

 seende af jordbruket och skogshushållningen samt af forsk- 

 ningens med naturskyddet samgående kraf, icke undergått 

 någon förändring i öfverensstämmelse med nya forsknings- 

 rön och förändrade tänkesätt. Resultatet har blifvit en rask 

 nedgång af landets högre djurbestånd. 



Societas pro Fauna et Flora Fennica, som tagit till sin 

 uppgift att befordra kännedomen af Finlands djurvärld, har 

 icke kunnat undgå att smärtsamt beröras af vildnadens 

 skyddslösa ställning i landet och att taga intryck af gällande 

 jaktförordningars uppenbara skuld härtill. 



I syfte att om möjligt åstadkomma en sådan reform i 

 vår jaktlagstiftning, som skulle aflägsna antydda bekym- 

 merväckande missförhållanden, nedsatte Sällskapet redan 

 våren 1913 en kommitté med uppdrag att utarbeta och in- 

 komma med förslag till motiveradt utlåtande i ärendet. Kom- 



