38 Luther, Jättelik grodlarv. 2. XII. 1916. 



hvadan hela längden torde hafva varit c. 63.5 mm. (Till 

 jämförelse må nämnas, att våra „grodpinglor" omedelbart 

 före metamorfosen pläga uppnå en längd af c. 30^40 mm.) 

 Längden räknad från nosen till anus är hos Myrkkylampi- 

 exemplaret 26 mm (normalt c. 11^ — 14 mm), största kropps- 

 bredden 17 mm (normalt 7—9 mm). De bakre extremiteterna 

 äro långt utvecklade och hafva en längd af 10 mm. 



Vi hafva här uppenbarligen att göra med ett fall af 

 partiell neoteni (Koll man), d. v. s. med ett kvarstannande 

 på larvstadiet utöfver den normala tiden, hvarvid dock köns- 

 mognad icke uppnåtts. 



Rörande fyndorten meddelar apot. Domander följande. 

 Träsket har ursprungligen varit c. 200 m i genomskärning, 

 kittelformigt. Hälften är numera fylld med sten och oren- 

 lighet från staden. Vattnet är mörkt och grumligt; bottnen 

 består af lös gyttja. Stranden af den ofyllda delen är be- 

 vuxen med kärrväxter. Omgifningen utgöres af till obetyd- 

 lig del odlad, högland momark, glest bevuxen med tallar. 

 Träsket är öppet för sol, men skyddadt för vindar. Det 

 fryser tidigt och går tidigt upp om vårarna. Grodor, vatten- 

 ödlor och rudor förekomma i massa, 



I samband med detta fall redogjorde föredr. för neote- 

 nins förekomst hos anurer och för de faktorer, som ansetts 

 orsaka densamma. Det syntes föredr. vara ådagalagdt, att 

 yttre omständigheter i högre eller ringare grad verka acce- 

 lererande eller retarderande på metamorfosens inträde (jfr. 

 P f 1 ii g e r, B a r f u r t h, K a m m e r e r m. fl.). Vida tydligare 

 hade dock experiment rörande den inre sekretionens infly- 

 tande på larvstadiets längd utfallit, i det att genom matning 

 af larver uteslutande med endokrina körtlar, eller ock ge- 

 nom exstirpation af sådana körtlar hos larven, ett ofta frap- 

 perande påskyndande af metamorfosen eller ock ett upp- 

 skjutande resp. ett undertryckande af densamma åstadkom- 

 mits (B ab äk, Gu d e r n ats ch, L. A dl e r). 



I förevarande fall kunde man tänka sig, att det mörka 

 och grumliga vattnet skulle hafva befordrat neotenin, då 



