42 Saalas, Suomelle uusia kaarnakuoriaisia. 2. XII. 1916. 



muista meikäläisistä kaarnakuoriaisista sen kautta, etta pei- 

 tinsiipien joka toinen välys on, kuten yllä on selitetty, harju- 

 maisesti kohonnut. 



2. Dryococtes hedographus Reitt. Tutkimuskaavojensa „Be- 

 stimmungs-Tabelle der Borkenkäfer (Scolytidae) aus Europa 

 und angrenzenden Ländern" toisessa v. 1913 ilmestyneessä 

 painoksessa selittää R e i 1 1 e r Transbaikalista ja itäisiltä Kar- 

 pateilta tämän hyönteisen uutena lajina. Se on likeistä sukua 

 Dr. autogr aphus' e\\Q, johon se aikaisemmin on sekoitettu. 

 Molemmat lajit eroavat toisistaan seuraavissa kohdin: 



r. Etuselkä kohtalaisen tiheäpisteinen, riivinraudan ta- 

 painen; pisteet pikkukilven edustalla olevassa osassa osaksi 

 eristettyjä, yinpyriäisiä. Pejtinsiipien alaspäin kaartuneessa 

 takaosassa olevat, harvoihin riveihin järjestyneet pisteet suu- 

 ria, mutta laakeita silmäpisteitä; sisin viiru ei tässä osassa 

 ole sanottavasti syventynyt. 3 — 4 mm pitkä. 



Dr. autographus Ratz. 



\" . Etuselkä puolta tiheämpipisteinen, etuosassaan 

 nystyräisempi; pisteet pikkukilven edustalla olevassa osassa 

 eivät ole eristettyjä, vaan koko tämä ala on riivinraudan 

 tapainen. Peitinsiipien alaspäin kaartuneessa takaosassa ole- 

 vat pisteet hienoja (ei silmäpisteitä); sisin viiru tässä osassa 

 peitinsiipiä laakea mutta selvästi syventynyt. Etuselkä hie- 

 man lyhyempi kuin edellisellä lajilla. 3.5—4 mm pitkä. 



Dr. hectographiis Reitt. 



Dr. hectographiis elää meiilä kaatuneissa kuusissa, joskus 

 männyissä. Se on jokseenkin harvinainen, mutta levinnyt yli 

 suuren osan aluetta etelärannikolta Lappiin saakka. Pohjois- 

 ja keskiosissa aluetta se on yleisempi kuin etelässä. Lajin 

 leveneminen ulkopuolella Suomea on vaillinaisesti tunnettu. 



3. Pityophthorus Lichtensteini Ratz. Tämän lajin, joka on 

 levinnyt yli suuren osan Keski- ja Pohjois-Eurooppaa (ta- 

 vattu m. m. Etelä-Ruotsissa sekä Norjassa Tromsön tienoilla 

 saakka), löysin ensi kerran meidän luonnontieteelliseltä alueel- 

 tamme 15. VII, 1916 Muolaan pitäjän Perkjärvellä, Mikkelin- 

 järven tienoilla olevalla palaneella kankaalla. Vain yhden 

 yksilön tapasin elävän, tyvestään hieman kärventyneen män- 



