44 Saalas, Suomelle uusia kaarnakuoriaisia. 2. XII. 1916. 



graphiisVWa. ylimmät hampaat övat sivulta katsottuna joks, 

 yhtä kaukana kärjestä kuin tyvestä, P. monacensis' eWa. pal- 

 jon likempänä kärkeä kuin tyveä). Peitinsiipien pisteviirut 

 övat paljon karkeammat kuin P. chalcographus' eWa., ja ulot- 

 tuvat kärkeen saakka. Peitinsiivet övat yksiväriset, miltei 

 yhtä tummat kuin etuselkä, eivätkä takaosassaan vaaleam- 

 pia. — P. Saalasi'si3. eroaa laji m. m. siinä, etta sen ruu- 

 mis on rasvakiiltoinen, eikä himmeäkiiltoinen, kuten Saa- 

 lasfWa, etta koiraan molemmat ylemmät perähampaat övat 

 pienemmät, ja etta peitinsiipien pisteviirut övat selvemmät. 



Peitinsiipiensä leveiden, kuoppamaisten peräuurteiden 

 puolesta P. monacensis muistuttaa P. quadridens'ia. ja P. bi- 

 dentatus^ta., mutta eroaa näistä sen kautta, etta keskimäinen 

 hämmas on keilamainen eikä koukkumaiseksi venynyt, kuten 

 koiraan vastaava hämmas molemmilla viimemainituilla la- 

 jeilla. Sitäpaitse P. monacensis' q\} ylin hämmas, joka mo- 

 lemmilla muilla lajeilla yleensä puuttuu, tai muodostaa vain 

 pienen ny^tyrän, on jotenkin yhtä suuri kuin muut hampaat. 

 (Ölen kuitenkin nähnyt muutamia P. quadridens-yV.s,\\'6\\^éi, 

 joilla mainittu nystyrä on suhteellisen suuri, hampaanmuo- 

 toinen, mutta sentään aina monin verroin pienempi kuin 

 toinen, koukkumainen hämmas.) . 



Aikaisempiin kaarnakuoriais-tutkimuskaavoihini pyydän 

 tehdä eräitä oikaisuja. 



5, Crypturgus pusillus Gyll. Tämän lajin, joka vanhastaan 

 on tunnettu Suomestakin, ölen jättänyt pois tutkimuskaa- 

 voistani, nojautuen pääasiallisesti Eggers'in auktoriteettiin. 

 Hänellä oli näet tarkastettavana runsas valikoima meikäläisiä 

 Crypturgiis-\a.]ei2i ja määräsi kaikki yksilöt, jotka eivät kuu- 

 luneet lajiin Cr. cinereus, lajiksi Cr. hispidulus. Aikaisemmin 

 on jälkimäistä lajia pidetty hyvin harvinaisena, ja Suomesta 

 on ollut vain muutamia aniharvoja löytöpaikkoja tiedossa. 

 Kun nyttemmin ölen koettanut tarkemmin asiaa tutkia, ölen 

 tullut siihen johtopäätökseen, etta meillä Suomessa kuiten- 

 kin on sekä Cr. pusillus etta Cr. hispidulus jotenkin yhtä 

 yleisinä. Ne övat hyvin toistensa näköisiä, mutta eroavat 



