54 Kyyhkynen, Hedelmällisen maaperän kasveja Sotkamossa. 2. XII. 1916. 



carolinum sekä useita lettosaroja ja niittyvilloja, kaikkia run- 

 saasti. 



Dolomiittiseuduilla tapaamani purovarret olivat lehtojen 

 ja lettojen välimuotoja. Ne olivat verrattain vähän viettäviä 

 ja loivia, josta syystä vedenkulku oli hidasta, Tulvien ai- 

 kana joutunevat ne melkein kokonaan veden alle. Siitä on 

 seurauksena, etta useat aremmat lehtokasvit eivät ota oikein 

 viihtyäkseen niillä. Nämä samaiset tulvat övat nimittäin 

 koverrelleet kivien välit ojille ja kuopille ja vieneet paraim- 

 niat muUasaineet alemmas. Maaperä on niissä sen vuoksi 

 enemmän tai vähemmän mättäistä ja louhuista. Siitä huo- 

 limatta tapasin niillä useampia aivan oikeita lehtokasveja, 

 kuten Viola mirabilis, V. umbrosa, Äctaea, Galium triflorum, 

 Daphne, Carex digitata, Fragaria, Triticum caniniim ja Pteri- 

 dium aquilinum. Muita huomattavia lajeja olivat: Vibiirnum 

 ja Glyceria remota sekä kuivemmilla kohdilla Geum, Calam- 

 agrostis anindinacea, C. lapponica, Taraxacum crassipes ja 

 T. galeatum Dahlst. (= T. molle Lindb. fil.). Molemmat viime- 

 mainitutkin övat Sotkamossa harvinaisia ja kasvavat vain 

 parhaimmilla paikoilla, vaikka omilla levenemisalueillaan, 

 edellinen Savossa ja siitä etelään ja jälkimäinen esim. Suo- 

 mussalmella övat tavallisia ja runsaita sukunsa ediistajia. 

 Kosteammat, tasaiset kohdat näiilä purovarsilla övat leton- 

 luontoisia niille ominaisine heinineen ja sammalineen. Vii- 

 memainituista oli huvittavin sievä Catoscopium nigritiim, 

 jota kasvoi runsaasti eräällä pienellä letolla miiutaman lammin 

 päässä. 



Muutoin on, kuten edellä huomautin, dolomiittikal- 

 lioillakin useita kalkkisammalia. Tyypillisin ja uskollisin 

 oli niistä pieni Stereodon fastigiatiis. Se oli siellä imeytynyt 

 alustaansa niin tiukasti, etta sitä töin tuskin sai siitä irroi- 

 tetuksi. Ja se oli osannut kyllä valita kasvupaikkansa niin 

 erehtymättömällä „vaistolla", etta sai olla varma siitä, etta 

 se kivi, jolle se oli asettunut, sihisi selvästi suolahapon alla. 

 Muista dolomiittikallioiden kalkkisammalista olivat huomat- 

 tavimmat Bartramia Oederi, Distichiiim capillaceiim, Enca- 

 lypta contorta, Änomodon viticulosus ja A. longifoliiis, muita 



