3. III. 1917. 



Linkola. Korpilahden Vaarunvuori. 



145 



perukasta kohoaa täällä Päijänteen rannasta korkeita, 8- ja 

 SW-suuntaan jyrkästi suistuvia kallioita, joiden päivän- 

 paisteisille rinteille on ravintorikkaasta amfibolitista syntynyt 

 rapautumissoraa, joka sallii rehevän kalliokasvillisuuden syn- 

 nyn. Jo laivaan, joka kulkee vuoren ohitse, näkyy vihertä- 

 viä nurmimaisia juovia ja täpliä kalliorinteillä, ja veneestä 

 lähempää katsellessa saa järveltäkin käsin ihastella kaunis- 

 värisinä paistavia ruohikkoaloja. Viscaria viilgaris, Viola trico- 

 lor, Polygonatum officinale ja monet muiit muodostavat erik- 

 seen tai yhdessä niittymäisiä kasviyhdyskuntia kallioluisuille 

 ja -tasanteille, missa multavaa niaata säilyy ålas luisumatta. 

 Ja kallion raoissa kasvaa sammalten kanssa yksitellen tai 

 pikku ryhminä moni siro ruoho ja heinä. Luonteenomainen 

 etelävuoren') (sydberg) kasv.illisuus on tänne kehittynyt, 

 kasvillisuus, jota Andersson &Birger (Den norrländska 

 florans geogr. fördeln. och invandr.-historia, 1912) Ruotsissa 

 övat seikkaperäisesti selittäneet ja jollaisesta tekijä äskettäin 

 (Stud. iiber d. Einfl. d. Kultur auf d. Flora nördl. v. Ladogasee, 

 1916) on esittänyt havaintoja Sortavalan— Jänisjärven seutu- 

 jen riuttavuorilta. 



Kokonaisluettelo putkilokasvilajeista, jotka täällä päivän- 

 puoleisilla etelävuoren kalliorinteillä tapasin, on seuraava 

 (sulkujen sisälle merkittyjä lajeja ei kasvanut varsinaisilla 

 lajirikkailla etelävuori-kasvupaikoilla): 



Calamagrostis orund. 



Melica nutans 



Poa nemoralis 



Festuca ovina 



Carex ericetorum 



C. digitata 



[Liizula pallesc. 1 yks. 



Cystopteris fragilis 

 Woodsia itvensis 

 Asplenum septentr. 

 A. trichomanes 

 Polypodium vulgäre 

 Convallaria majalis 

 Polygonatum offic. 

 Viscaria vulgaris 



Stellaria graminea 

 Stenophragma thal. 

 Sedum telephium 

 S. annuum 

 Saxifraga nivafis 

 Fragaria vesca 

 Potenfilla argentea 

 Vicia tetrasperma, pcc 



') Täta nimitystä käyttää rahvas Viitasaarella eräälle vuorelle, 

 joka Brotheruksen (Anteckn. t. Norra Tav. flora, Notisei-, ny ser. 

 10, 1872) kasvitiedonannoista, m. m. sanimalkasvistoa koskevista, päät- 

 täen on todellinen „sydberg". Nimitys sopii siis kaikin puolin hyvin 

 sydbergin suomenkieliseksi vastineeksi. 



10 



