13. V. 1917. 



Ordförandens årsberättelse. 



195 



I 



I 



stort antal mykologiska 

 skrifter, var han i 40 

 års tid verksam såsom 

 lärare i botanik och zoo- 

 logi vid Mustiala landt- 

 bruksinstitut. Ehuru au- 

 todidakt och stadigt bo- 

 satt i landsorten, har 

 han inlagt synnerlig för- 

 tjänst om vår svamp- 

 flora, hvars utforskande 

 han länge helt ensam 

 fullföljde. Sällskapet har, 

 såsom i en nekrolog 

 framhållits, „i honom 

 förlorat en af sina mest 

 produktiva medlemmar, 

 och i botaniska kretsar 

 ij utlandet skall hans 

 bortgång väcka känslan 

 af aktningsfull saknad". 



Sina sista lefnadsår har den gamle ägnat åt spekulation öf- 

 ver lifvets djupaste och mest olösbara gåtor. 



Oförutsedt och smärtsamt träffades vår krets af det 

 telegrafiska meddelandet att dr Robert Bertil Pop- 

 pius den 27 november 1916 afsomnat i Köpenhamn, där 

 han vistades i en internationell kommissions angelägen- 

 heter. Ehuru förhoppning finnes att en särskild min- 

 nesruna skall i samlad bild teckna hans lifsverksamhet, 

 bör här ägnas några ord åt hans minne; de återgifva i 

 främsta rummet tankar som hans vänner uttalat när döds- 

 budet kom och när stoftet i hemlandet graflades. 



Bertil Poppius föddes 1876 och deltog från ungdoms- 

 åren i det naturalhistoriska exkursionsarbetet, till hvilket 

 hans lifliga intresse för allt i naturen lockade honom. Med- 

 född skarpblick för dess oändliga mångfald betingade, att 

 han redan tidigt kunde med god urskillning både iakttaga 



Petter Adolf Karsten. 



