13. V, 1917. Puheenjohtajan vuosikertomus. 209 



set vastoinkä3'miset; tässä suhteessa on meidän seuramme 

 toki toistaiseksi hyvin suoriutunut. Mutta tämä seikka ei 

 vapauta meitä velvoituksesta hyvissä ajoin olla varuillamme. 

 Mahdollisesti on seuran järjestelyssä huomiotta jääneitä puut- 

 teita, joita on ajanmukaisesti korjattava, taikka kentiesi vain 

 joku vakiintunut perinnäistapa, joka osaltaan ehkäisee sen 

 kykyä saada toimeen yhteistyötä ja yhteisymmärrystä. Täl- 

 laiset seikat ottakaamme ajoissa tutkittavaksemme. 



Kulunut vuosi on Seuran sisäiseen elämään nähden ku- 

 lunut monien edellisten tapaan. Riitaisuuksia ei ole ollut 

 huomattavissa, kokoukset övat olleet säännöllisiä ja osan- 

 otto niihin runsas — 40 — 55 henkilöä — , ja monia esityksiä 

 on tehty. Uusia voimia on tullut lisää, jos kohta myös ras- 

 kaita tappioita on osaksemme tullut. Julkaisuja on ilmes- 

 tynyt, Seuran talous on moitteeton. Kaikki osottautuu niin- 

 muodoin normaaliksi. 



Seuran sisäinen järjestely ei ole ollut minkään muutok- 

 sen alaisena; sen työmenetelmät sitävastoin osottavat kehi- 

 tystä eteenpäin. Yhtä käsitettävää kuin on ollut, etta va- 

 remmin varsinaiset alkuperäishavainnot muodostivat kokous- 

 ten pääsisällön, ja etta ne yhä edelleenkin tulevat säilyttä- 

 mään suuren arvonsa, yhtä selvää on, ett kypsyneemmät 

 tutkijat kaipaavat syventymistä ja laajentumista eritoten 

 nykyaikana. jolloin luonnonhistoria asettaa päämaalinsa 

 korkeammalle kuin muinoin. Eihän vanhan seuran sovi 

 jäädä lapselliselle kannalle, joskin jokaisen yksilön ensiksi 

 on läpikäytävä sellainen olotila sekä ruumiillisesti etta tie- 

 teellisessä katsannossa. Aikaisemmin on tehty ehdotuksia, 

 etta kokouksissa selviteltäisiin myöskin mutkikkaampia luon- 

 nonhistoriallisia kysymyksiä, — biologisia syvemmässä mer- 

 kityksessä — , ja ehdotus johtikin parin esitelmän pitoon. 

 Tänä vuonna on ajatus edelleen kehittynyt. Yhdessä Suo- 

 men Lääkäriseuran kanssa on näet seuramme pitänyt kaksi 

 kokousta, joissa biologisia esitelmiä övat pitäneet herrat 

 Tigerstedt, Federley, Luther ja B. Runeberg. Tuollaisen 

 yhdessäolon tuottama hyöty tunnustetaan yleisesti, ja syytä 

 on edelleenkin pitää yhteisiä istuntoja; tällä tapaa otettai- 



14 



