13. V. 1917. Puheenjohtajan vuosikertomus. 225 



koe kultuurin vaikutiiksesta villiin kasvillisuuteen, työsken- 

 tely luonnonpuistojen järjestämiseksi sekä harvinaisten kas- 

 vien suojelemiseksi sukupuutolta, ja vihdoin myös fenolo- 

 gisten tietojen laajempi keräily ja tieteellinen käsittely. 



Norrlin esitti nämä ehdotukset ja suunnitteli vielä use- 

 ampia, ei lähinnä saadakseen itse työt suoritetuiksi, vaan etu- 

 päässä pedagogis-psykologisessa tarkoituksessa. Hän näet toi- 

 voi, etta itse yhteistyö synnyttäisi monipuolisia harrastuksia. 

 Jos nuori jäsen saisi ystävällisen kehotuksen osanottoon ja 

 myötätuntoista johtoa tuollaisissa yrityksissä, toteutuisi pian 

 sananparsi „työ tekijänsä opettaa"; kun työtaito monissa 

 edistyisi, voimistuisi myöskin halu saada jotain aikaan; lo- 

 pullinen tulos saavutettaisiin näin ilman erikoista painostusta. 

 Toveruudesta tulisi innostava, opettava vaikutin, talvityön- 

 tekijöitä kasvaisi toiminnassa kuten kesätyöntekijöitäkin. 



Ei voi sanoa, etta kehotuksista oli välittömiä seurauksia. 

 Osaksi ei vanhemmilla ollut aikaa organisoida johtoa ja nuo- 

 rempien aika meni yhä keskitetympään kurssilukuun, osaksi 

 vaativat taloudelliset seikat yhä enemmän huomiota osakseen. 

 Hanen siemenensä lepäävät kuitenkin kylvettyinä Seuran 

 aikakirjoissa, ja nyttemmin ne vähitellen itävät. 



Norrlin ei koskaan kylmennyt Seuralle. Ei askeltakaan 

 otettu, ettei hän olisi iloinnut asialle, ja usein oli hän siinä 

 osallisena, joskin matkan päästä. Muistot 50- ja 75-vuotis- 

 päiviltä tekivät, etta hän ilolla seurasi niitä toimenpiteitä, 

 joihin nyt ryhdyttiin Seuran 100-vuotismuiston johdosta; 

 hanen käsityksensä mukaan oli kuin olikin jo aika niihin 

 ryhtyä. 



Seuramme monivuotinen ystävä on nyt muuttanut tuo- 

 nen tuville. Hanen tieteelliset perunsa jätetään Seuralle, ja 

 tämän kautta kokoelmat joutuvat suomalaisen museon hal- 

 tuun; siirto taataan Norrlinin muistoksi perustetun rahaston 

 avulla, johon rahastoon kansalaiset auliisti övat tehneet 

 merkintöjään. 



Maamme tiedemiesten keskuudessa oli Norrlin tyypilli- 

 simpiä klassikkoja, ja sitäpaitsi paljon huomattavampaan 

 arvoluokkaan kuuluva, kuin mitä moni kuvittelee, eritoten 



15 



