13. V. 1917. R. Palmgren, Tvenne förslag rörande naturskydd. 269 



1. Till Societas pro Fauna et Flora Fennlca. Under 

 senare tid har i vårt land, såsom kändt, intresset för natur- 

 sk3^dd vuxit och bl. a. inom Sällskapets verksamhet tagit 

 sig uttryck i flera dettas tillgodoseende berörande förslag 

 och resolutioner. Emellertid saknas hos oss förutsättnin- 

 garna för ett praktiskt, framgångsrikt arbete i nu nämndt 

 syfte, äfven där intresse och krafter bundits vid företaget, 

 på den grund att tills vidare en lagstiftning till fromma för 

 naturskydd icke förefinnes i vårt land. Då af många tecken 

 att döma dessa, för såväl forskningen som folkets etiska och 

 estetiska uppfostran värdefulla kultursträfvanden nu hos 

 oss synbarligen vunnit insteg hos allmänheten, och tiden 

 för att slå ett slag i saken för tillfället synes gynnsam- 

 mare än någonsin tillförne och måhända äfven i framtiden, 

 vågar undertecknad föreslå, att Sällskapet, som upptagit 

 naturskyddsarbetet på dagordningen, med det snaraste ville 

 ingå till Finlands senat med en motiverad anhållan om ned- 

 sättandet af en statskommitté i och för utarbetandet afiör- 

 slag till proposition angående lag om naturminnesmärken 

 och nationalparker. 



2. Till Societas pro Fauna et Flora Fennica. Bland 

 naturskyddets skiftande uppgifter finnes en, lika viktig som 

 behjärtansvärd, ehuru af mera inskränkt art och bärvidd, 

 men måhända just på denna grund särskildt ägnad att sti- 

 mulera hemortsintresset och den lokala lifaktigheten. Na- 

 turskydd i städerna och å deras tillhörande marker äger 

 för visso sin eminenta betydelse, icke enbart för det sam- 

 hälle det närmast berör, utan jämväl som ett manande före- 

 döme för landskommunerna. Då numera Helsingfors Stads- 

 fullmäktige beslutat öfvertaga arrendet till kronan tillhöriga 

 Viks ladugård invid sagda stad såsom en förberedande åt- 

 gärd till nämnda lägenhets definitiva förvärfvande genom 

 bytesköp, och såsom allom bekant å denna plats förefinnes 

 en sällsynt rik fågeloas, synes det mig högeligen önskvärdt, 

 att Sällskapet med det snaraste ville ingå till Helsingfors 

 Stadsfullmäktige med en motiverad anhållan om nedsättan- 

 det af en naturskyddsnämnd för stadens marker med spe- 



