13 



Siilä tavoin tehtävät määräykset kasviston-formationeiii 

 suhteista övat kuitenkin mahdolliset saada aikaan ainoastaan 

 pitkän ajan kestävien havaintojen kautta, eivätkä voi tulla 

 kysymykseenkään matkoilla, joilla ainoaslaan jonkun päivän 

 eli viikon on tilaisuutta viipyä yhdellä tienoolla. Tämänkin 

 kirjoittaja on sentähden pakoitettu jättämään niiden tekemi- 

 sen vastaisille ajoille, vaan koetan kuitenkin edempänä tar- 

 kastaa eräitä kasviston-formatiouein vaatimista tärkeimmistä 

 fysillisistä suhteista, saadakseni ne joko likimääräisesti 

 raäärätyiksi, tai esiytymään missa suhteessa kasviston-for- 

 mationein omituisuudet övat toisiinsa eri fonnationi-lajeilla. 



Mitä ensinkin kasvi-stationein kosteusmäärään tu- 

 lee, niin ölen, voidakseni ilmoittaa sen edes suhteellisesti — 

 toisiin stationeihin verrattuna — merkinnyt luvuilla 1 — 10 

 £ri kosteus-asteet, siten etta 



1) .,, . . Isängen kuiva (siccissimus). 

 A osoittaa kuivaa i, . , . ^ 

 2 1 /kuiva (siccus). 



3 „ kuivanpuoleista (siccior). 



4/ , ., .... jhikevä (humidiusculus). 



5( " Isangen hikevä (subhumidus). 



6 „ kosteaa (humidus). 



7/ ....... jmärkä (udus). 



s( " I sangen märka (subaqvosus). 



^ i vetelää j ^^^"^^^ (aqvosus). 



10) " ' I sangen vetelä (aqvosissimus). 



Maanlaaduista eroitan niiden kemialliseenluon- 

 toon katsoen, niinkuin on tavallista, kolme lajia: pii-peräi- 

 vsen*), saviperäisen ja kalkkiperäisen. Mitä tåas tulee maan- 

 laadun jakoon sen hienouden tai, niinkuin on tapana sa- 

 uoa, fy sillisen luonnon puolesta, niin ölen siinä seu- 

 Tannut, muutamilla poikkeuksilla Lecoq'ia. Niihin kuuteen 

 laatuun „sol rocheux, rocailleux, graveleux, sablonneux, de- 

 tritique ja marneux", jotka Lecoq**) eroittaa, ölen lisännyt 



*) „Sol siliceax". 



**) Lecoq, Études snr la géographie botanique de TEurope. 

 4854—1858, Torne II. Siv. 86—89. 



