21 



seassa myös H. proliferum^ia. ja H. triqvetrumHa sekä Dicra- 

 num scoparium^ia. ja D. undulafum^isi ynnä, varsinkin eteläi- 

 semmillä seuduilla, H. crisfa-castrensis'tsi. Jäkäleistä tavataan 

 tavallisina Cladina rangiferina ja Cl. sylvatica, jotkut Clado- 

 «ia-lajit, Peltidea aphthosa ja, pohjaisemmilla seuduilla, -ZVé- 

 phroma arcticum, jälkimäinen väliin peittävänä sylenmittaisia 

 aloja. Puiden oksilta riippuu etelämraässä Usnea barbata 

 var. dasypogasi, ja pohjaisemmassa Älectoria proUxa\ sekä 

 A. sarmentosa\. Rohonista ja heinistä övat tavallisia: 



Solidago virganrea, P. secunda, Luzula pilosa. 



Antennaria dioica, Melampyrum pratense, Aira Jlexuosa, 



Hieracimn vulgatv/m, Trientalis europcea, Festuca ovina. 



Pyrola minor, Majanthemum bi/olium, 



Paikotellen tavataan mäntymetsissä : 



Epilobium angustifolium, Hieracium mwrorwm, H. ccesitmi. 



Satunnaisesti kasvaa seuraavia: 



Ranunculus acris, Ruhus saxatilis, Polystichum spinulosum. 



Harvinaisia övat: 



Pyrola chlorantha, Goodyera repens. 



Isoimmalla osalla aluetta kasvaa mäntymetsissä tavalli- 

 sena vielä Hieracium umbellatum, vaan pohjaisemmassa ai- 

 noastaan paik., ') ja samaten etelämmässä Fyrola rotundifo- 

 lia paik., vaan pohjaisemmassa vähemmin, ja P. media ete- 

 lämmässä jokseenkin harvinaisena. Jälkimäisellä seudulla 

 kasvaa luultavasti paik. myöskin Betida verrucosa. 



2) Hikevät metsät (silvae humidiusculse). 



2. Kuusimetsät (abiegna). 



Kemialliselta laadultaan saattaa maa tällä stationilla 

 olla sekä pii-peräistä etta saviperäistä ja fysilliseltä luonol- 

 taan soraa, hietasoraa, karheaa hiekkaa, hienoa hietaa, md- 

 taa tai savikkoa. Maan kosteusaste on yleisesti 4 tai 5 

 (hikevä), vaan Kuusamossa näytti se voivan olla myöskin 3 

 (kuivanpuoleinen) ; varjostuksen aste on 3 (varjostettu). 



i; Freqvensi-asteitten lyhennykset övat edempänä selitetyt. — Lajit, 

 joiden runsaudesta ei ole mainittu, voidaan yleensä pitää vähävaltaisina. 



