75 



taisia övat seuraavat: 



Drosera rotundifoUa, Trichophorum ccespito- Carex paucijlora. 



Dr. longifolia, sum, C. chordorrhisa, 



Comarum palustre, Tr. alpinum, C. irrigua, 



Menyanthes trifoliata, Eriophorum vaginatvm, Eqvisetum limomm. 



Orchis maculata, E. angusti/olium, 



Paikotellen tavataan Eriophorum gracile ja harvinai- 

 sina tai satunnaisesti : Drosera obovata, Orchis incarnafa, O. 

 Traunsteineri ja Carex canescens. 



Etelä-osassa aluetta on tavallinen lisäksi Carex amptil- 

 lacea, joka alueen pohjais-osassa näyttää kasvavan nevoilla 

 ainoastaan paikotellen. 



Varsinkin etelä-osassa aluetta tapaa usein nevan kalt- 

 taisia suomuodostuksia, joilla heinäkasvisto on niin rimsas 

 (7), etta köyhemmät asukkaat, joilla on vähemmin niittyjä, 

 niittävät niiltä heinää, vaan ainoastaan joka toinen tai kol- 

 mas viiosi, sillä muutoin sanotaan niiltä heinän kasvun pi- 

 laantuvan. Näillä neva-niityillä (sphagneta graminosa), 

 jos niin tahdomme niitä nimittää '), övat rimsaimmat heinä- 

 ja moholajit: Carex limosa, C. filiformis, C. ampullacea, Eqvi- 

 setum limosum ja Menyanthes trifoliata sekä Trichophorum 

 ccBspitosum, joka paikoittain muodostaa laveilla aloilla yksi- 

 nään kaiken heinäkasviston. 



2) Märät aukeat maat (loca aprica uda). 

 23. Rämeet (turfosa). 



Kosteus-aste on rämeillä 7 tai 8 (märka) ja varjostus- 

 aste 1 (aukea). Maaperusta sammalikon alla näyttää tar- 

 joavan kaikkia alueella mahdollisia erillaisuuksia, vaan kalk- 

 kipohjaa ei niissä kuitenkaan tavattane. 



Tällä stationilla voidaan Norrlin'in '^) mukaan eroittaa 

 kaksi formationia, nimittäin: rahkasuot eli paljaat rämeet ja 

 mäntyrämeet, joista edelliset eroavat fysillisiltä ehdoiltaan 

 jälkimäisistä suuremmalla märkyydellä ja övat syvemmillä 

 soilla silminnähtävästi jälkimäisten aikaisempi kehitystila sa- 



') Ne kutsutaan muutoin yleisesti suoniity iksi. 

 2) Norrlin, Tav. FL, siv. 103-104. 



