148 



moilla tienoin kuin Suomen rajakin. Yli-Kuittijärven länsi- 

 lannalla olevan Vuokkinieraen tienoo on vielä varsin puh- 

 taasti Venäjän-Karjalan luonnetta, etenkin seuraavien lajien 

 vaikutuksesta: Gcranium pratense^n^ Alopecurus pratensis var. 

 nigricans^m, Melandrium pratense''n, Sonchus arvensis''eTi, Poly- 

 gonum amphihiimiiw^ V. amph. var. terrestren, Sagittaria 

 sagittifolia^n^ PJileum pratensen^ Chmrophijllum PrescotWn ja 

 Girsium arvcnse^n, joista useimmat kasvavat siellä samalla 

 levenemisellä kuin yleensäkin Kuittijärvien kunnassa. Kian- 

 nalle karakteristillisella kasvistolla ei siellä myöskään ole 

 tiiskin laisinkaan sijaa. Yläjoen seudulla sitävastoin on e- 

 nään tuskin jälkiäkään Veuäjän-Karjalan omituisuuksista. 



Kuusamon ja Kiestingin kimtain välisestä rajasta on jo 

 edellä puhuttu. 



Paitse tässä pohjaisimmassa osassa aluetta, jossa uudet 

 suhteet jo övat vaikuttamassa, kulkee raja Suomen ja Ve- 

 näjän-Karjalan kasvistojen välillä siis pohjais-luoteesta etelä- 

 kaakkoon (NNV — SSO) ja on useimmilla tienoin yleensä jok- 

 seenkin markeerattu senvuoksi etta maa tällä paikkakun- 

 nalla on sangen harvaan asuttua ja eroitus niiden kasvis- 

 tossa on suurin kulttuurin synnyttämillä kasvipaikoilla. 



IV. Tilastoilisia tietoja afueen kasvistosta. 



Vaikka kunkin stationin kasvisto vaihtelee sangen suu- 

 ressa määrin, on kuitenkin luonnoUista, etta joku lainmukai- 

 suus siinäkin suhteessa on löydettävänä. Turliaan hakee 

 kaksi täydelleen identillistä kasvistonmuodostusta, vaan kui- 

 tenkaan ei ole epäilemistä, etta kunkin formationin lajien 

 luku kullakin kasvigeografillisella alueella riippuu alueen y- 

 leisestä lajimäärästä lainmukaisella tavalla. Analogian mu- 

 kaan päättäen phytostatikin muista johtopäätteistä on syytä 

 luulla, etta se luku kasvilajeja, joka tulee kunkin formationi- 

 lajin') osaksi, on samoilla tasapiireillä, missa jokseenkin 

 samat levenemis- ja lokaalisuliteet vallitsevat, jokseenkin sama. 



') Ainoastaan sellaisten alueiden suhteen saattanee tällä lailla 

 olla voimaa, jotka övat niin isoja etta ne erillaisuudet ja muunnokset, 

 joita formationit tavallisesti tarjoavat, löytyvät uiillä edustettuina. 



