7. XI. 1914. Scelan m. fl. — A. Hildén. 11 



Så uppger professor Ed v. Westermarck i en uppsats, 

 Om människorasernas blandning, i Geografiska Föreningens 

 tidskrift 1889, s. 68, att aflidne apotekar Axel Ahnger 

 meddelat honom, att på en egendom i mellersta Finland år 

 1888 framfödts „några bastarder af katt och hare". 



I anledning af meddelandet anförde docent H. F e d e r- 

 1 e y, att en stubbsvansig kattras var känd på ön Man i Ir- 

 ländska sjön och att ärftlighetsexperiment, som anställts med 

 denna kattras, gåfvo vid handen, att stubbsvanskaraktären 

 var dominant öfver den normala svansen. 



Magister Axel Wegelius omnämnde, att han i Ylö- 

 järvi varit i tillfälle att se en svanslös katt, som härstam- 

 made från Österbotten och påstods föda hanliga ungar med 

 svans och honliga utan svans. 



Maisteri V. Räsänen ilmoitti Kemissänähneensä naa- 

 raskissan ilman häntää, joka oli synnyttänyt hännättömiä 

 poikia. 



Professor K. M. Levander omnämnde, att intenden- 

 ten för Högholmens djurgård, magister R. Palmgren, in- 

 köpt svanslösa kattor och för närvarande satt i gång experi- 

 ment för utrönande af ärftlighetsförhållandena hos denna ras. 



Lääket. kand. Armas Hildén esitti: 



Erithacus philomela (Bechst.) pesivänä St-alueella. 



Satakielinen kuuluu — kuten tunnettua — maamme itäis- 

 ten osien lintufaunan tyypillisimpiin edustajiin, mutta on vuosi 

 vuodelta levittänyt asuma-alojaan länteenpäin. Näin ollen 

 on nykyään läntisimmät tunnetut pesälöydöt tehty (Mela- 

 Kivirikon „Suomen Luurankoisten" ja Kolthoff-Jä- 

 gerskiöldin „Nordens Fåglar'in" mukaan) Helsingissä (N), 

 Tammisaaressa (N), Hämeenlinnassa (Ta), Hauholla (Ta), Hat- 

 tulassa (Ta), Tampereella (Ta), Mustialassa (Ta) ja Jyväsky- 

 lässä (Tb). Vertailun vuoksi mainittakoon sitäpaitsi, etta 



