Mötet den 5 december 1914. 17 



är svårt att tro, att det stränga klimatet härvid skulle direkt 

 eller indirekt inverka, enär de inficierade fiskarna tillhöra 

 arter, hvilka till sin härkomst otvifvelaktigt äro nordliga. 

 Hellre vore jag då böjd att här spåra en biologisk orsak, 

 kanske en alltför långvarig inafvel, som småningom nedsatt 

 rasernas motståndskraft emot parasiters angrepp. Måhända 

 kunde man ock antaga, det afsaknaden af roffiskar eller 

 aftagandet af sådana (gös, röding, forell, harr o, a.) spelade 

 en roll sålunda, att normal utgallring af svaga och sjukliga 

 individer (smittbärare) icke äger rum, såsom i sjöar med 

 normal roffiskbesättning. Detta är blott lösa förmodanden, 

 men i fall undersökningar på ort och ställe skulle komma 

 i fråga, torde de två synpunkterna, inafvel och mindre rik- 

 lig förekomst af roffiskar, vara förtjänta af beaktande. 



Enligt Auerbach (1. c, s. 62) står människan vid 

 bekämpandet af en myxosporidie -sjukdom, då denna en gång 

 utbrutit, i de flesta fall maktlös. Det enda hon kan göra, 

 säger denne forskare, är att såvidt det sig göra låter för- 

 hindra sjukdomens utbredning eller genom lämpliga försik- 

 tighetsåtgärder tillbakahålla dess uppträdande. I förevarande 

 fall torde man kunna rekommendera: 1) att fiskarena vid 

 hvarje fångst icke må kasta med tumörer behäftade sikar 

 och mujkor tillbaka i vattnet eller lämna sådana liggande 

 på stränderna, därifrån smittan kan spridas i vattnet; 2) att 

 man borde systematiskt bortfiska och oskadliggöra en så 

 stor mängd sjuka fiskar som möjligt; 3) upplysningsverk- 

 samhet beträffande epidemiska fisksjukdomar. 



Mötet den 5 december 1914. 



Till inhemska medlemmar af Sällskapet invaldes dokto- 

 rinnan Thyra Nyberg (föreslagen af doktor C. Nyberg) 



2 



