50 /. Forsius. — Linkola ja Pesola. 6. II. 1915. 



Tidigare ha mig veterligen endast tvenne forskare ut- 

 talat sig rörande de lapska ekorrformerna. Jacob Fell- 

 man, som yttrar sig härom i sina »Bidrag till Lappmar- 

 kens fauna", anser de båda formerna representera tvenne 

 olika åldersklasser; de ljusare exemplaren vore äldre, de 

 mörkare yngre. Denna åsikt synes dock icke hålla streck, 

 att döma av de, visserligen tillfälliga, iakttagelser jag gjorde 

 sommaren 1913. Det ljusaste skinnet jag erhöll tillhörde 

 nämligen en ännu icke vuxen ekorre, då däremot ett av de 

 mörka som nämnt tillhörde en hona som varit dräktig. 



Ett annat förmodande uttalar A. B 1 o m q v i s t i sin upp- 

 sats „Några iakttagelser rörande fröbildningens periodicitet 

 hos tallen och granen samt rörande ekorrens förekomman- 

 de i Finland", Meddel. af Soc. pro Fauna et Flora Fenn. 

 1876. Han framhåller, att de olika formerna av ekorren 

 kunde bero av periodiskt växlande granfröår och tallfröår, 

 i det ekorren skulle vistas företrädesvis i det slags skogar, 

 som för tiden erbjöde riklig tillgång på näring, varigenom 

 även färgen skulle påverkas. Även denna teori förefaller 

 dock osannolik, ity att de båda formerna förekomma sam- 

 tidigt. 



För närmare utredning av sakförhållandet ber jag att 

 få uppmana naturvetenskapsmän, som äro i tillfälle att be- 

 söka Lappmarken, att anskaffa rikligare material av ekorr- 

 skinn för Universitetets samlingar. 



Ylioppilas Vilho Pesola näytti Älsine verna'n (L.) 

 Bartl. sekä jätti painettavaksi maisteri K. Lin ko lan ja 

 esittäjän kirjoittaman kirjoituksen: 



Alsine verna (L.) Bartl. Impilahdella. 



Arvoisan Seuramme pöytäkirjassa jouluk. 2. pv:ltä v. 

 1882 on prof. Th. Saelan'in tekemä ilmoitus ') siitä, etta 



') Meddel. af Soc. pro Fauna et Flora Fennica förhandlingar, h. 

 9, p. 156—157; vrt. myös Meddel., h. 9, p. 172. 



