54 Linkola ja Pesola. — Finnilä. 6. II. 1915. 



tää eri lähteiden mukaan kalkkia aina 13 "/o ^sti. Tämä 

 seikka kuten myös lukuisat pitkin kesää kalkinpitoisilta kas- 

 vupaikoilta tekemämme floristiset havaiiinot tuntuvat viittaa- 

 van siihen, etta kalkki tavalla tai toisella olisi täällä tärkeä 

 tekijä Alsine verna'n (L.) Bartl., kuten varmasti useimpien 

 muidenkin tähän ryhmään kuuluvien kasvien esiintymisessä. 



Lähempää tutkimista kaipaisi m. m. se seikka, onko 

 kasvi Impilahdella aina tuollainen rannalla tahi rantaa lä- 

 hellä olevilla kallioilla kasvava, jollaisia monet Laatokan 

 seudun reliktit pyrkivät olemaan, ja riippuuko tuo seikka 

 muistakin kuin ravintosuhteista. 



Luultavaa on, etta kasvia kasvaa muuallakin Laato- 

 kan pohjoisosissa. Suljeinme sen kasvintutkijain huomioon. 

 Lajin eroina Sagina nodosa'an nähden mainittakoon: lehti- 

 hangoissa ei ole silmuja, varsilehdet övat tylpät, verholeh- 

 det övat suipot ja korkosuoniset, luotteja on kolme. Mätas 

 on pehmeämpi- ja tiheämpitekoinen. 



Student Carl Finnilä lämnade 

 Några ornitologiska meddelanden från Vasa-trakten. 



Till de områden, från vilka endast några få ornitolo- 

 giska uppgifter föreligga, hör bl. a. Vasa-trakten. Då under 

 de senaste åren en hel del rätt anmärkningsvärda och säll- 

 synta fågelarter blivit iakttagna därstädes, och icke mindre 

 än 6 av dessa hittills varit okända inom den naturhistoriska 

 provinsen Oa, torde nedanstående sammanställning äga sitt 

 intresse. 



Turdus merula L. Under början av 1900-talet har ar- 

 ten ett par tre gånger anträffats i Vasa stads omnejd, bl. a. 

 på Brandö, enl. meddel. av dr K. B o u c h t. Fågeln är ny 

 för provinsen Oa. 



Luscinia philomela (Bechst.). Tvenne somrar (omkr. 

 1910) har arten hörts uti Iso-Kyrö socken c. 40 km E om 

 Vasa enl. meddel. av agronom A. Björkenheim. Iso- 



