90 Suomalainen, Lintutopografisia tutkimuksia. 10. IV. 1915. 



Ison rötan runsaus on siitä osaltaan hyvänä todistuksena. 

 Edelleen huomattava niäärä isompia ojamyyriä, siipioravia 

 ja oravia sekä vähäisemmät jänisten ja muiden hyödyllisten 

 metsän riistaeläinten sekä lintujen jätteet todistavat, etta 

 isohuuhkaja ei läheskään ole niin vahing-oUinen kuin mitä 

 yleensä oUaan taipuvaisia luulemaan. 



Esitettiin seuraava, lehtori, fil. maisteri E. W, S u o- 

 malaisen Seuralle lähettämä 



Kertomus lintutopografisista tutkimuksista Porin seuduilla 



v. 1913. 



Samalla kun parhaiten kiitän siitä 250 Suomen markan 

 suuruisesta apurahasta, jonka v. 1913 Seuralta sain lintu- 

 topografisten töiden suorittamiseksi Kokemäenjoen laakson 

 alaosan ja merenrannikon seuduilla, saan täten ilmoittaa 

 töitteni tuloksista seuraavaa: 



Kesäkuun ensi päivinä 1913 paikkakunnalle saavuttuani 

 retkeilin aluksi Kokemäenjoen deltamaalla, jonka luonteen- 

 omainen linnusto on mitä mieltäkiinnittävin. Erityisesti huo- 

 mattavia lintuja näiltä mataloilta niittymailta vähäisine paju-, 

 leppä- ja koivupensaikkoineen övat m. m. Acrocephalus schoe- 

 nobaenus, Pratincola nibetra, Alaiida aruensis, Budijtes fla- 

 vus, Circus cyaneiis, C. aeruginosus, Asio accipitriniis, Va- 

 nellus cristatiis, Numenius arqiiatiis, Fiilica atra, Ortygometra 

 porzana, Spatiila clgpeata, Anas aciita, Fiiligula ferina, F. 

 cristata ja Podiceps cristatiis. Viime kesänä huomasin uutis- 

 tulokkaan: muutamia pareja Lams ridibiindiis'tn. 



Deltasaaria reunustavat jo vanhemmat niitty- ja pelto- 

 maat, jotka usein övat muuttuneet kuiviksi kedoiksi kataja- 

 kasvullisuuksineen. Täällä pesivät luonteenomaisina m. m. 

 Acanthis cannabina, Fringilla chloris, Emberiza citrinella, E. 

 hortiilana, Alaiida arvensis, Starna perdix, Ortygometra crex. 



Vieläkin kauempana joelta on metsiköitä, usein hyvää 

 koivu-, mänty- ja kuusimetsää kasvavia aloja, Mäntymet- 



