114 Ordförandens årsberättelse. 13. V. 1915- 



om ärftlighet under afsiktliga experiment, eller någon fysio- 

 logisk fråga, som kan ha betydelse ur rent biologisk syn- 

 punkt, någon forst-entomologisk undersökning, eller någon 

 speciell vegetationsform samt villkoren för dess förefintlig- 

 het och gestaltning i en trakt, alltså något mer eller mindre 

 planmässigt och ingående studeradt forskningsproblem. Må- 

 hända är orsaken att sökas däri, att en uppmaning ej länge- 

 sedan utgått att eftersträfva äfven djupare frågors lösning. 

 Eller måhända håller det på att, oberoende häraf, klarna 

 för våra naturalhistoriker, att vårt slutmål kan ligga i ett 

 högre plan än själfva utgångspunktens, det omedelbara och 

 oundvikliga materialsamlandet och observerandet. Vare här- 

 med huru som helst, så är företeelsen glädjande och låter 

 oss hoppas på fortsatta framsteg. 



Särskildt vill jag ännu nämna, att i tvenne punkter 

 Sällskapet tagit ett steg framåt: fridlysandet af Malla fjäll 

 vid Kilpisjärvi synes kunna bli en verklighet, och en bör- 

 jan är gjord till att rädda en del af våra rof- och sjöfåglar 

 från utrotning — ett öde som, trots Sällskapets uttalade 

 önskan, allt fortfarande hotar björnen och faktiskt äfven 

 den i all laglig form fridlysta vildrenen; samma öde har 

 längesedan träffat bäfvern, uppå hvars graf jaktförordningen 

 omsider rest en vård, erinrande om den frid, som plägar 

 lysas öfver de döde. Väl vore, om Sällskapet enigt kunde 

 hos oss bryta en lans för naturskydd öfver hufvud, tills nå- 

 gon särskild institution kan öfvertaga denna funktion. 



Vi se således, att åtminstone i någon mån naturalhisto- 

 riens horisont vidgas för oss, i det nya uppgifter dyka upp, 

 utan att kränka de gamla. Likaså se vi, huru från en del 

 naturalhistoriska forskningsgrenar bryggor slås öfver till 

 helt andra forskningsområden — till geologin, arkeologin, 

 näringsfysiologin och den biologiska konkurrens, som stude- 

 ras inom sociologin. — Under sådana auspicier kan den, som 

 lefvat en längre tid och tänker tillbaka på forna dagars 

 skarpt dragna åtskillnad emellan de då såsom själfständiga 

 och oberoende vetenskaper ansedda disciplinerna vid uni- 

 versitetet, icke undgå att draga och uttala vissa slutsatser. 



