7. XII. 1912. Levandet, Relikta krustaceer. 41 



jämförelsevis enkla redskap fångas i mängd och konserve- 

 ras. Men frånsedt utländska forskares behof vore det en 

 beklagansvärd försummelse, ifall studierna af dessa djur 

 skulle inom vår egen krets uraktlåtas. De s. k. relikta vat- 

 tendjuren höra utan tvifvel till de intressantaste objekt den 

 inhemska vattenfaunan i zoogeografiskt hänseende erbjuder. 

 Kännedomen om dem och deras yttre lefnadsvillkor i våra 

 vattendrag är ännu tämligen fragmentarisk. Deras förekomst 

 och utbredning i de särskilda provinsernas landsjöar, deras 

 batymetriska utbredning, deras beroende af vattnets tempe- 

 ratur och däraf föranledda olika uppträdande i olika vatten- 

 lager under den varma och kalla årstiden eller deras vand- 

 ringar, deras fortplantningstider, deras roll såsom föda för 

 fiskar — se där en serie nära till hands liggande frågor, 

 hvilka vore förtjänta att genom planmässigt bedrifna under- 

 sökningar utredas. Man har insett, att jämförande under- 

 sökningar af de i landsjöarna inspärrade eller ock invand- 

 rade descendenterna af marina arter kunna lämna goda 

 bidrag till utredning af frågor af allmänt teoretisk betydelse, 

 såsom beträffande artbildningsprocessen m. m., men för dy- 

 likt studium erfordras oundgängligen ett fylligt, individrikt 

 material, i synnerhet från sjöar, hvilkas uppkomsthistoria efter 

 istiden i förhållande till hafvet gestaltat sig olika. Sålunda 

 vore det af största betydelse att erhålla prof af Limnocala- 

 nus macrurus och Mysis relicta från de nordliga sjöar, som 

 afskilt sig från Hvita hafvet, för en jämförelse med samma 

 arter från sjöar, hvilka under landets höjning afskilt sig från 

 Östersjön. Det må påpekas, att oss ganska närliggande vat- 

 tenbäcken i södra Tavastland och t. o. m. här i Nyland alls 

 icke blifvit rekognoscerade i afseende å förekomsten af re- 

 likta krustaceer. Dessutom är att beakta, att våra djupare 

 landsjöars bottenfauna med sina enstaka arter af ostrakoder, 

 oligocheter, mollusker m. m. utgör ett tills vidare alltför litet 

 uppmärksammadt forskningsfält. 



Med hänvisande till ofvan antydda omständigheter skulle 

 jag anse det vara synnerligen väl och tidsenligt, ifall redan 

 under nästa sommar insamlingar af i våra sjöar 



